ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 367, 2005-02-28 09:30

אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את הדיון.

אמנון כהן: הצעה לסדר היום (דיון מהיר): יישום חוק הפיקדון לאור הפרסומים אודות ביצוע לא תקין של החוק, של חבר הכנסת נסים דהן.

אמנון כהן: הוועדה שלנו דנה בנושא הזה, היא גם העבירה את החקיקה הזאת.

אמנון כהן: החוק הוא חוק טוב, כי הוא תורם לאיכות הסביבה, הוא מביא לניקיון ברשות הרבים והוא מזין את תעשיות המיחזור.

אמנון כהן: בשנה הראשונה ליישום חוק הפיקדון נאספו 130 מיליון בקבוקים, שתופסים נפח של 6 בניינים בני 4 קומות.

אמנון כהן: ללא מיחזור הם היו מוטמנים באדמה ומזהמים אותה ואת המים.

אמנון כהן: החוק הוא טוב.

אמנון כהן: אנחנו צריכים רק לראות שמי שקשור לנושא הזה עושה את עבודתו נאמנה.

אמנון כהן: אם צריך לתקן, אז מתקנים.

אמנון כהן: המטרה שלנו היא בראש וראשונה ניקיון, איכות סביבה, אבל אסור לנו לשכוח את הצרכנים שמשלמים פיקדון של 25 אגורות כשהם קונים את השתייה.

גלעד אוסטרובסקי: האמיתות המרכזיות בנוגע לחוק עדיין תקפות.

גלעד אוסטרובסקי: היעדים שהחוק בא לממש, שהם יעדים גם חינוכיים וגם חברתיים, אכן ממומשים, למרות קשיים כאלה ואחרים שאנחנו מסכימים לדבריך שצריך לעשות דברים לתקנם.

גלעד אוסטרובסקי: עיקר התיקונים המוצעים הם בתחום הנגישות לציבור והרחבת תחולתו של החוק לליטר וחצי.

גלעד אוסטרובסקי: אנחנו מביעים התנגדות נחרצת להצעת ההיטל.

גלעד אוסטרובסקי: ההסבר לכך מובנה בכך שפיקדון הוא בעצם חוק הרבה יותר חברתי כי הוא יוצר משרות חדשות במשק, כשלעומתו ההיטל הוא מס, הוא איננו קובע יעדים למיחזור.

גלעד אוסטרובסקי: זאת תוכנית שהיא לא סגורה, שהיא לא מלאה.

גלעד אוסטרובסקי: כל תכליתה היא למוטט או לערער את היסודות האיתנים של חוק הפיקדון.

איתי זוהר: הוועדה בהרכבה הקודם הכירה בנטל העודף שיש על רשתות המזון בכל הנוגע לחוק הזה.

איתי זוהר: כל רשת נושאת בהוצאות של מיליון ורבע שקל לחודש.

איתי זוהר: מדובר על 40 מיליון שקל לשנה לכל רשת.

אבשלום וילן: המספרים האלה מופקעים לחלוטין.

אבשלום וילן: אי אפשר לקבל את התחשיב הזה.

איתי זוהר: את המספרים האלה העברנו בעבר.

איתי זוהר: כל מכל משקה עולה לנו כ-37 אגורות.

איתי זוהר: תאגיד המיחזור, שהוא הגורם היחידי שלוקח מאיתנו את המכלים, בא לאסוף את המכלים רק כאשר מדובר ב-600 מכלים.

איתי זוהר: בעבר זה היה 900.

איתי זוהר: בכל מה שנוגע לליטר וחצי זה בכלל לא יכול לעלות על הדעת, כי יהיה היצף בכל אחת מהרשתות.

איתי זוהר: רשתות המזון הן בעד נושא ההיטל.

איתי זוהר: היום, במשטר הפיקדון, רק 3% מהצרכנים באים להחזיר את מכלי המשקה, כאשר כל השאר נעשה על ידי אספנים מקצועיים שעושים זאת באמצעות חברות או אנשים שבאים ואוספים את המכלים.

איתי זוהר: רשתות המזון מוכרות רק 7% או 10% מהמשקאות עד ליטר וחצי, כאשר מחזירים אליהן כ-30%.

איתי זוהר: הפער בנטל ברור.

איתי זוהר: מכאן גם ההוצאות שאנחנו מדברים עליהן.

אמנון כהן: הנתונים מאוד חשובים.

אמנון כהן: אנחנו רוצים למצוא איזה שהוא מכניזם כך שיהיה גם לכם כדאי לקלוט.

אמנון כהן: אני מבקש שתעביר לנו בצורה מסודרת את הנתונים, כדי שנוכל לעזור לכם.

איתי זוהר: יש לנו חוות דעת של פרופ' ראובן חורש.

איתי זוהר: הוא חישב את זה ב37 אגורות פר בקבוק.

איתי זוהר: הדוח של המשרד לאיכות הסביבה מדבר על 7 אגורות למכל משקה, אנחנו אומרים שזה 37 אגורות.

איתי זוהר: הפער מאוד גדול.

אבשלום וילן: הוועדה הזאת בגלגולה הקודם קיימה שורה ארוכה של דיונים.

אבשלום וילן: אני מרגיש שאנחנו ממחזרים את אותם ארגומנטים שעלו עד כה.

אבשלום וילן: אנחנו צריכים עכשיו להתחיל להתגבש לקראת החלטות.

אבשלום וילן: אני דיברתי עם השר לאיכות הסביבה.

אבשלום וילן: הבנתי שתוך שבועיים או שלושה יכנס השר את כל הגורמים הרלוונטיים, וינסה למצוא איזה שהוא פתרון.

אבשלום וילן: הוועדה החליטה להעביר 20 מיליון שקלים כדי לקנות מכונות.

אבשלום וילן: האוצר, שהתנגד לחוק הפיקדון, חוסם את העברת הכסף, למרות שוועדת הכלכלה קיבלה החלטה.

אבשלום וילן: השאלה היא אם לא צריך לפנות למבקר המדינה.

אבשלום וילן: העובדה שפקידי מערכת האוצר מונעים את יישום החלטות ועדת הכלכלה זאת עילה ליועץ המשפטי, למבקר המדינה.

אבשלום וילן: אני מציע שיושב-ראש הוועדה יאשים את שר האוצר בזילות הכנסת, וידרוש ממנו הסבר לגבי ההחלטות שהתקבלו ולא מבוצעות.

אבשלום וילן: אם לא, אנחנו נצטרך להפנות את זה לגורמים המוסמכים.

יאיר קורח: בארץ מייצרים ומייבאים כ-900 מיליון מכלי משקה.

יאיר קורח: 25 אגורות על 900 מיליון זה 225 מיליון שקל בשנה.

יאיר קורח: אם אנחנו נמצאים 4 שנים אחרי יישום החוק, אז אנחנו מתקרבים לסכום מכובד מאוד של קרוב ל700,750 מיליון שקל.

יאיר קורח: אני לא חושב שבמשך השנים האלה תאגיד המיחזור יכול להתפאר..

קריאה: הנתון לא נכון.

יאיר קורח: אלה הנתונים שיש בידי.

יאיר קורח: הנתונים האלה עלו על השולחן הוועדה.

יאיר קורח: אנחנו מדברים על סכומים שמסתכמים בסדר גודל של למעלה מ700 מיליון שקל במשך 3 וחצי שנים.

יאיר קורח: כמה תאגיד המיחזור ספג והחזיר לציבור?

יאיר קורח: אני מעריך שפחות מ50%.

יאיר קורח: כל שנה בא תאגיד המיחזור ואומר שהוא לא יכול לעמוד ביעדים שהחוק הציב לפניו ולכן הוא מבקש הנחה.

יאיר קורח: אני רוצה לדעת מה עושים ביתרת הכסף.

אמנון כהן: איך אתם נרתמים על-מנת שהם יעמדו ביעד?

יאיר קורח: בואו נסת

יאיר קורח: כל לרגע מי אלה תאגידי המיחזור.

יאיר קורח: מי הקים את תאגיד המיחזור?

יאיר קורח: החברות היצרניות.

יאיר קורח: החברות שמייצרות את מכלי המשקה גובות לכיסן 25 אגורות מכל מיכל משקה, ומעבירות אותו לתאגיד המיחזור שבבעלותן.

יאיר קורח: בדרך הם מחזירים לציבור איזה שהוא סכום, אבל כל יתרת הכסף נשארת ברשותם.

יאיר קורח: למה צריך לבקש מהאוצר 20 מיליון שקל?

יאיר קורח: אין לתאגיד המיחזור 20 מיליון שקל כדי לקנות מכונות?

יאיר קורח: לאן הולך הכסף הזה?

יאיר קורח: למה השר לאיכות הסביבה לא דורש מתאגיד המיחזור להשיב את הכסף לטובת פעולות לאיכות הסביבה?

יאיר קורח: למה לא עושים את זה?

אברהם בירנבאום: מאז שנכנס החוק לתוקפו ארגוני הסוחרים בישראל אינם חדלים לטעון שלמעלה מ95% מהצרכנים אינם זוכים לקבל חזרה את הפיקדון.

אברהם בירנבאום: גם יושבת הראש החדשה של תאגיד המיחזור טוענת משהו דומה.

אמנון כהן: איך אתה דואג שהצרכן יקבל את כספו חזרה?

אברהם בירנבאום: בכל העולם בו קיים חוק פיקדון, כמו למשל בכל מדינות ארצות הברית, האחריות על האיסוף של מכלי המשקה היא על היצרנים בלבד, לא על הקמעונאים.

אמנון כהן: אנחנו לקחנו את המודל של סקנדינביה.

אברהם בירנבאום: לאן יצאה המשלחת של הכנסת כדי לבדוק איפה זה קורה?

אברהם בירנבאום: בסקנדינביה.

אברהם בירנבאום: רק בשבדיה ובדנמרק קיים תאגיד מיחזור מונופוליסטי.

אברהם בירנבאום: גם שם את העלות של תפעולו משלמים היצרנים.

אמנון כהן: גם פה משלמים היצרנים.

אברהם בירנבאום: פה הציבור משלם.

אברהם בירנבאום: אותו סקר מחודש מאי המליץ להעביר את האחריות על האיסוף מהקמעונאים אל היצרנים, כפי שמקובל בעולם.

אברהם בירנבאום: לנו אין את ההשפעה שיש למיליארדר אחד.

אברהם בירנבאום: אין מחיר מרבי למכלי משקה.

אברהם בירנבאום: כל יצרן, כל ייבואן, כל ספק וכל קמעונאי קובע לעצמו את המחיר שהוא לוקח מהצרכן.

אברהם בירנבאום: ברגע שכל אחד קובע לעצמו את המחיר, אז היצרן יכול לתת 37 אגורות או 50 אגורות.

אמנון כהן: כרגע יש 25 אגורות על ההחזר.

אמנון כהן: אמרתי שאולי חלק ממנו יינתן למשווקים, כדי שתהיה להם מוטיבציה לקלוט את ההחזר.

אברהם בירנבאום: זה בלתי רלוונטי, כי כאשר יש מוצרים שעליהם יש מחיר מרבי לצרכן אז אף אחד לא יכול להעלות את המחירים.

אברהם בירנבאום: אם נחליט שמתוך 25 אגורות יינתנו 20 אגורות לקמעונאי, אז היצרן ישלם לקמעונאי 20 אגורות והקמעונאי יעלה את המחיר ב-30 אגורות.

אברהם בירנבאום: הוא יכול לעשות את זה ככל שיחפוץ.

אברהם בירנבאום: השאלה הזאת איננה רלוונטית.

אברהם בירנבאום: אני קורא לוועדה להטיל את האחריות ואת העלות של איסוף מכלי המשקה על היצרנים ועל היבואנים בלבד, כדי שהצרכן יקבל את כספו.

דוד טל: אני חושב שצריך לבדוק את הרף שהוועדה קבעה לתאגיד המיחזור.

דוד טל: מאוד יכול להיות שהרף והיעדים שהצבנו לתאגיד המיחזור גבוהים מידי.

דוד טל: יכול להיות שאנחנו קונסים אותם לפעמים שלא לצורך.

דוד טל: אני מכיר את בנק ישראל שלא משיג את יעד האינפלציה, אני מכיר את הממשלה שלא משיגה את יעדי האבטלה.

דוד טל: יכול להיות שהכנסת שגתה, יכול להיות שלא.

דוד טל: יכול להיות שהרף שהיא הציבה לתאגיד המיחזור הוא נכון וצריך לקנוס אותו אם הוא לא מגיע לזה.

דוד טל: אנחנו צריכים לבדוק אם הרף סביר.

דוד טל: אם הוא סביר, אז טוב שננהג כפי שהחוק קבע, אבל אם הוא לא סביר וגבוה, אז אולי יש מקום להוריד אותו.

דוד טל: כל המטרה של החוק היתה שנדאג לאיכות הסביבה.

דוד טל: אין לנו מטרה להרוג את התאגיד, יש לנו כוונה לתת לתאגיד הזה לזרום, כדי שבסופו של יום הוא ידאג וישפר את איכות הסביבה שלנו.

גלעד אוסטרובסקי: לפני כשנה ורבע נעשה סקר על ידי מכון" שילוב", שבחן את עמדת הציבור ביחס לחוק הפיקדון בעקבות טענות שעלו מהציבור.

גלעד אוסטרובסקי: הסקר הנוכחי בחן את עמדת הציבור והשווה לתוצאות של לפני שנה ורבע.

גלעד אוסטרובסקי: העובדות המרכזיות עולות מעצם התוצאות של הסקר.

גלעד אוסטרובסקי: אחוז מאוד גבוה – 87% - השיבו שחוק הפיקדון תורם לאיכות הסביבה.

גלעד אוסטרובסקי: אם אנחנו מדברים על כך שהציבור לא מרוצה, אז הנה תוצאה.

גלעד אוסטרובסקי: .

אמנון כהן: הציבור מרוצה מאיכות סביבה.

אמנון כהן: לא שאלת את הציבור אם הוא מקבל החזר על כספו.

גלעד אוסטרובסקי: 99% מהנשאלים מודעים לחשיבות חוק הפיקדון לניקיון הרחובות.

גלעד אוסטרובסקי: ניקיון הרחובות הוא של כולם, הוא לא של פלוני או אלמוני.

גלעד אוסטרובסקי: כמעט 100% מכירים בתועלת של חוק הפיקדון לניקיון הרחובות שלהם.

גלעד אוסטרובסקי: 64% מהנשאלים עדיין חושבים שצריך לשפר את דרך החזרת המכלים.

גלעד אוסטרובסקי: למרות הקושי שעולה פה מחלק מהציבור, ולמרות הדרישה של הציבור שתהיה נגישות טובה יותר, עדיין אחוז גבוה מאוד מהציבור תומך בחוק.

גלעד אוסטרובסקי: 85% מהציבור רוצה גם להרחיב אותו ולהחיל אותו על בקבוקי ליטר וחצי.

אמנון כהן: לא שאלת לכמה החזירו את הכסף.

אמנון כהן: האם הצרכן מקבל את הכסף שלו חזרה?

דוד טל: התשובה לא עולה מהסקר, היא עולה.

דוד טל: .

גלעד אוסטרובסקי: בגוף הסקר נשאלה השאלה.

גלעד אוסטרובסקי: שיעור המחזירים.

גלעד אוסטרובסקי: .

אמנון כהן: האם המחזיר הוא הצרכן או האספנים?

גלעד אוסטרובסקי: זה סקר על הציבור, זה לא סקר על אספנים.

גלעד אוסטרובסקי: 45% מחזירים בקבוקים ומקבלים פיקדון.

גלעד אוסטרובסקי: אני מסכים איתך שהתוצאה צריכה להיות הרבה יותר גבוהה, אבל עדיין זה לא 3%, 5% או 7%.

עוזי קלברמן: ההצלחה הגדולה של חוק הפיקדון עד היום זה שהוא הוכיח שזה אפשרי.

עוזי קלברמן: כולם כאן יודעים שהחוק כמו שהוא היום לא טוב, יש בו כל מיני טעויות.

עוזי קלברמן: יש תאגיד, אבל לתאגיד אין אבא עם כסף.

עוזי קלברמן: המערכת הזאת לא יכולה לעבוד בלי כסף.

עוזי קלברמן: המיחזור לא יעבוד בחינם.

עוזי קלברמן: חומר הגלם לא יכול לשלם על כל התהליך.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לראות איך אנחנו משפרים ומייעלים את המערכת.

עוזי קלברמן: הבעיה הגדולה היא שאין אבא עם כסף שיכול לשלם על התהליך.

עוזי קלברמן: בגלל זה בא התאגיד ואומר שאם אחוזי האיסוף יהיו גבוהים אז הוא יפשוט את הרגל, לא יהיה איסוף.

עוזי קלברמן: הוועדה מתעסקת כבר שנתיים בנושא המכונות.

עוזי קלברמן: בלי להרגיש, במהלך חצי השנה האחרונה החזירו לתאגיד 20 מיליון שקל, או ויתרו על 20 מיליון שקל קנס על שנת 2004.

עוזי קלברמן: זה ירד מ70% ל62%.

עוזי קלברמן: היושב-ראש הקודם של הוועדה אמר שהמכונות זה לא הפתרון.

נסים דהן: אף אחד לא אמר את זה.

עוזי קלברמן: הפתרון הוא שלתאגיד יהיה אבא עם כסף.

עוזי קלברמן: אני לא אומר מי האבא, רק הוא צריך להיות עם כסף.

עוזי קלברמן: זה יחייב את התאגיד להתייעל, זה יחייב את התאגיד לעבוד כמו כל התאגידים האחרים בעולם.

עוזי קלברמן: לתאגיד בדנמרק, שהוא תאגיד יחיד, או לתאגיד בשבדיה יש בין 8 ל9 מועסקים.

עוזי קלברמן: אין תאגיד בעולם שעוסק בפעילות פיזית ומקים תחנות.

עוזי קלברמן: אין כזה דבר.

עוזי קלברמן: רשתות השיווק או החנויות צריכות לקבל דמי טיפול.

עוזי קלברמן: זה קיים בכל העולם.

עוזי קלברמן: אין מקום שאין דמי טיפול.

עוזי קלברמן: לא קיים כזה.

עוזי קלברמן: ברגע שמקבלים דמי טיפול, החזרת הבקבוקים הופכת לעסק.

עוזי קלברמן: ברגע שזה הופך לעסק, הם כבר יודעים לעשות את זה יעיל ושזה יעלה להם קצת פחות מ37 אגורות.

נסים דהן: כשחוקק חוק הפיקדון הייתי מהלוחמים הגדולים נגד החוק כי חשבתי שהוא לא נכון, שהוא לא ראוי, והכי חמור – שהוא כולו נועד להטעות את הציבור ולגנוב כסף מהציבור.

נסים דהן: זה הוכח אחד לאחד.

נסים דהן: לחוק היו מטרות יפות של איכות סביבה, של מיחזור חומר.

נסים דהן: אף אחת מהמטרות האלו לא הושגה.

אמנון כהן: בחלקו מושג .

נסים דהן: עוד מעט יסבירו לך שלא, כי כל החופים מלאים בבקבוקים.

נסים דהן: בחוק כמו שהוא היום כתוב שחור על גבי לבן שלא כל הציבור יקבל את כספו.

נסים דהן: אם יוחזרו מיליון בקבוקים, אז רק על 800 אלף בקבוקים התאגיד יוכל לשלם.

נסים דהן: 200 אלף נועדו לממן את הפעילות של התאגיד.

נסים דהן: איך אפשר לחוקק חוק שהמשמעות שלו היא שכל אחד מהציבור יוכל להחזיר, כשבפועל הוא לא יכול?

אמנון כהן: ההשערה היא שחלק לא יחזירו.

נסים דהן: זה מובנה בצורה כזאת שלא מעודדים את כולם להחזיר.

נסים דהן: אני לא מבין איך אפשר במדינה מתוקנת לחוקק חוק כזה מצחיק.

נסים דהן: לציבור אומרים שכל מי שקנה יכול לקבל את כספו, אבל בפועל ה-80 הראשונים יקבלו ול20 הנותרים יגידו ללכת הביתה.

נסים דהן: יותר חמור מכך זה שבפועל רק 10% מהציבור מקבל את כספו, השאר מתחלק לכל מיני קבלנים.

נסים דהן: אנחנו יושבים פה וחושבים שהחוק הזה טוב.

נסים דהן: חייבים לבטל את החוק.

נסים דהן: יש תאגיד שעושה את המקסימום, אבל גם החוק בנה את התאגיד בצורה כזאת שהוא במלכוד.

נסים דהן: אני חושב שבמקום החוק הזה צריך לחוקק את חוק האריזות, כדי שהעלות תהיה הרבה יותר נמוכה.

נסים דהן: אפשר לגבות מכל אריזה במקום 25 אגורות 7 או 8 אגורות, ולהוציא את הציבור מהמשחק.

נסים דהן: לתאגיד יהיה הרבה יותר כסף, הוא יוכל לעשות בזה הרבה יותר פעילות.

נסים דהן: על ידי כך נפסיק לרמות את הציבור שהוא מקבל כסף בחזרה, כי הוא לא מקבל.

נסים דהן: כל השנה התאגיד אוסף.

נסים דהן: הציפיות הן שעד סוף השנה יהיה את ה-60%.

נסים דהן: הקבלנים יותר מתוחכמים ממנו, כי הם אוספים ושומרים אצלם במחסנים.

נסים דהן: אם הוא מגיע ל60% בחודש האחרון הם נותנים לו את מה שיש להם במחסנים, אבל אם הוא לא מגיע ל-60%, אז אומרים לו לתת 10 מיליון ושהם יתנו 10%.

נסים דהן: הבקבוק לא עולה לו 25 אגורות, הוא עולה 50 או אפילו שקל.

נסים דהן: אנחנו ניתן את היד לכזה חוק מצחיק, כדי ש3 או 4 עשירים יתעשרו עוד יותר?

נסים דהן: זה שאסף את הבקבוק בזמן והיה מספיק מתוחכם יקבל על הבקבוק שקל.

נסים דהן: אני מבקש לקיים דיון על איך מתבצע העסק הזה.

נסים דהן: איפה המכונות שדיברנו עליהן?

נסים דהן: איפה המשרד לאיכות הסביבה שהבטיח?

נסים דהן: איפה יושב-ראש הוועדה הקודם של ועדת הכלכלה, שכל כך לחץ שהמכונות האלו יכולות להקל על המצב?

נסים דהן: יש לי בבית ערמה של בקבוקים שאף אחד לא מוכן לקבל אותם, חוץ מאותם קבלנים שאיתם אני לא רוצה להתעסק.

נסים דהן: הסופרמרקט לא רוצה לקבל, הוא אומר שאין לו זמן להתעסק עם זה.

אליעזר כהן: אני רוצה להציע הצעת שיפור לגבי מה שקיים במציאות.

אליעזר כהן: בינתיים הכל מתקיים כמו שמתקיים.

אליעזר כהן: התאגיד הוא היחיד שמוציא לפועל.

אליעזר כהן: דיברו פה על השיפור של התאגיד.

אליעזר כהן: התאגיד עושה את העבודה.

אליעזר כהן: בכדי לשפר את עבודתו של התאגיד צריך לבטל את כפל הקנס על התאגיד.

דני מורגנשטרן: על מכל בירה רב-פעמי יש פיקדון רשות של 1.20 שקל.

דני מורגנשטרן: האם אדוני יודע מה שיעור ההחזרה של המכלים האלה?

דני מורגנשטרן: ישנם 75 מיליון מכלים כאלה בשוק הישראלי.

דני מורגנשטרן: שיעור ההחזרה הרב שנתי עליהם נע בין 93 ל94 אחוז.

דני מורגנשטרן: כל הנתונים שניתנו כאן לגבי זה שהגענו ל60, 65 ו62 אחוז ושהתאגיד יפשוט את הרגל זה הכל עורבא פרח, כי ניתן להגיע ללמעלה מ90 אחוז אם רק נעשה את מה שצריך לעשות.

דני מורגנשטרן: אני תמה על דבריו של חבר הכנסת דהן.

דני מורגנשטרן: בחוק הפיקדון המקורי מ- אפריל 1999 אין תאגיד מיחזור.

דני מורגנשטרן: לאחר מכן, ביולי 2000 נכנסה ההמצאה הנוראית הזאת של תאגיד המיחזור.

דני מורגנשטרן: תאגיד המיחזור הוא הבלם בפני הרחבת הפיקדון, הוא האשם בכל המחדלים שקורים.

דני מורגנשטרן: מה שצריך לעשות זה לחזור לחוק המקורי על ידי תיקון החוק הקיים, ולקחת כמנוף את הצעת החוק של חבר הכנסת אבשלום וילן.

דני מורגנשטרן: לאחר שיוצרים מחדש את הזיקה בין היצרן למרכול צריך לבטל את כל הפטורים.

דני מורגנשטרן: צריך להעניק דמי טיפול למרכול.

דני מורגנשטרן: ברגע שיהיו דמי טיפול למרכול, הוא עצמו יחליט באיזה אמצעים הוא רוצה לקלוט.

דני מורגנשטרן: צריך להעלות את גובה הפיקדון לחצי שקל ולשקל, זאת רק לאחר שעשינו את כל השאר כי אחרת סתם קונסים את הציבור.

דני מורגנשטרן: הדבר האחרון שאני רוצה זה להורות או לבקש מהשר לאיכות הסביבה לבטל את ההכרה בתאגיד המיחזור.

דני מורגנשטרן: צריך להנחות את השר לאיכות הסביבה כדי שיפעיל אכיפה נאותה.

אודי בן-דרור: הבעיה הכי גדולה של החוק היא שהאחריות לא על היצרנים.

אודי בן-דרור: כשחברה רגילה לא עומדת ביעדים שלה, אז בעלי המניות שלה מזרימים הון בעלים כדי שהחברה תבצע את פעולותיה.

אודי בן-דרור: מה שאני אומר נכון לעניין המכונות.

אודי בן-דרור: מה זה ה-20 מיליון שקל שביקשו לממן באמצעותם את המכונות?

אודי בן-דרור: זה מהקרן, שהמקור שלה הוא הקנסות שהתאגיד שילם על זה שהוא לא עמד ביעדים שלו.

נסים דהן: הויכוח הזה נגמר.

נסים דהן: יש החלטה שיתנו להם את הכסף.

נסים דהן: יש החלטה של הוועדה לתת כסף לתאגיד.

אודי בן-דרור: מה שנכון לעשות זה להטיל את האחריות על היצרנים.

אודי בן-דרור: לא צריך היטל, לא צריך לערב כאן את המדינה.

אודי בן-דרור: זה יכול להיות עם פיקדון, זה יכול להיות גם בלי פיקדון.

אודי בן-דרור: ברגע שהאחריות היא על היצרנים, האינטרס לדאוג למיחזור הופך להיות שלהם.

אודי בן-דרור: ברגע שיש תאגיד שיש לו יעדי מיחזור, האינטרס שלו הוא לא לעמוד ביעדים כדי שיורידו לו אותם.

אודי בן-דרור: זה מה שקורה בפועל.

אבשלום וילן: יש החלטות שהתקבלו שאתה לא מסכים להן.

אבשלום וילן: אתה כאוצר במדינת ישראל, למרות שאתה לא דרג נבחר אלא דרג ממונה, עוצר במצח נחושה את ההחלטות שהתקבלו.

אבשלום וילן: צריך להביא לפה את שר האוצר, או לחלופין ללכת למבקר המדינה ולדרוש את זילות ועדת הכלכלה.

אבשלום וילן: אם כל ההחלטות בעיניו הן לא סבירות הוא לא יכול לומר את זה פה.

אבשלום וילן: לשר האוצר מותר, אבל לו אסור כי הוא צריך לבצע את מה שהוחלט.

אמנון כהן: מה עם 300 המכונות?

אודי בן-דרור: הסמכות לקבוע על הקצאת הכסף של הקרן הזאת נמצאת בוועדה של הקרן.

נסים דהן: יש החלטה ואישור.

אמנון כהן: מה לגבי 300 המכונות?

אמנון כהן: 300 מכונות יהיו מחר בבוקר?

אמנון כהן: לך תבדוק את הנושא.

דרור שטרום: הדברים ששמענו כאן היום הם רק מדגם מייצג של מה שכבר נשמע בכותלי הוועדה הזאת.

דרור שטרום: מה קורה במשך השנים?

דרור שטרום: כולם מדברים על הנזק, כולם מסכימים על הנזק, אבל בפועל יעדי האיסוף של תאגיד המיחזור הולכים ויורדים.

דרור שטרום: החוק הזה הפך מחוק הפיקדון לחוק לשימור תאגיד המיחזור.

דרור שטרום: אני שומע חברי כנסת, שאני מוקיר ומכיר את פעילותם במשך הרבה שנים, שמדברים על הנזקים הנגרמים לציבור מידי יום ביומו ועל כך שצריך להוריד את יעדי האיסוף.

דרור שטרום: אולי החוק זה לא טוב, אולי המודל הזה הוא מודל של נזק.

דרור שטרום: ישבתי עם השר לאיכות הסביבה.

דרור שטרום: מתגבשת הצעה לתיקון שמדברת על להטיל את האחריות על היצרנים.

דרור שטרום: לא יכול להיות חוק בלי אבא, לא יכול להיות תאגיד שאין לו אבא.

דרור שטרום: הדבר השני שרוצים להוסיף זה דמי טיפול לרשתות.

דרור שטרום: אני לא בטוח שהוועדה צריכה לקבוע את גובה דמי הטיפול.

נסים דהן: אם הוועדה קבעה את עלות הפיקדון, אין שום סיבה שהיא לא תקבע את דמי הטיפול.

דרור שטרום: הדבר השלישי הוא שיפור דרמטי של זמינות ההחזרה לציבור, כי בלי זה אנחנו מרמים את הציבור שהבטחנו לו שיקבל את מלוא כספו.

דרור שטרום: הצעת החוק הזאת היא לא החלום הוורוד של כולם, אבל לפחות אפשר לקדם את המצב הגרוע שאנחנו נמצאים בו עוד שני צעדים.

דרור שטרום: באיזה שהוא מקום צריך להתפשר.

דרור שטרום: אני מקווה שנציגי המשרד לאיכות הסביבה יציגו את זה כמה שיותר מהר, כי המצב בשטח משווע לשיפור מיידי.

נסים דהן: מה עושים עם התאגיד, הרי הוא קורס?

אמנון כהן: שמעתי ממך שהתאגיד לא עומד ביעדים.

אמנון כהן: בית הדין שלכם מאשר את המשך פעילותו של התאגיד עוד פעם ועוד פעם.

דרור שטרום: לא.

דרור שטרום: אני בפעם שעברה הודעתי שאנחנו ניתן אישור זמני לתאגיד הזה, ובלבד שיוצבו המכונות שדובר עליהן כאן.

אמנון כהן: ואם הן לא יוצבו?

דרור שטרום: יש לי הערכה שהן יוצבו.

אמנון כהן: לא שמעתי מנציגי האוצר שהן יוצבו.

דרור שטרום: אני חושב שאם יחול שיפור במודל של החוק מבחינת אחריות היצרנים אז המכונות יוצבו.

דרור שטרום: אם הן לא תוצבנה והציבור ימשיך לסבול מאותו נזק, אנחנו נמנע מלהמליץ לבית הדין לאשר..

אמנון כהן: מה לוח הזמנים?

דרור שטרום: נדמה לי שנותרו 3 חודשים להמשך ההיתר הקיים.

נסים דהן: בינתיים התאגיד הוא הרע במיעוטו.

נסים דהן: זה לא הפתרון הטוב ביותר, כי אין לו את הכלים להיות הפתרון הטוב ביותר.

נסים דהן: החוק מגביל אותו להיות הפתרון האידיאלי.

נסים דהן: לכשייעשו התיקונים שאדוני מדבר עליהם יכול להיות שהמצב ישתפר, אבל בינתיים התאגיד לא מסוגל לפעול כי החוק שמטיל עליו את אותו כפל קנס בעצם נותן כוח לקבלנים מבחוץ.

נסים דהן: האם אנחנו רוצים להמשיך את המצב בו יש כוח לקבלנים מבחוץ?

אליעזר כהן: האם הורדת כפל הקנס תגביר את יכולת הייצור של התאגיד?

דרור שטרום: מצד אחד ברור שהורדת הקנס תפחית את המוטיבציה לעמוד ביעדים, אבל מצד שני נראה שכפל הקנס בתור סנקציה הוא מעט מוגזם.

דרור שטרום: אחד הדברים שביקשנו בהצעה של המשרד לאיכות הסביבה הוא להוריד את כפל הקנס במידה מסויימת.

דרור שטרום: אני מבקש דיון נוסף כמה שיותר מהר, כדי שתוכלו לקבל את הצעת החוק של המשרד לאיכות הסביבה.

לאה ורון: אולי כדאי שהצעת החוק תועבר לוועדה.

לאה ורון: נחמה רונן שום כסף לא נשאר בתאגיד, בוודאי שהוא לא חוזר ליצרנים.

לאה ורון: מי שאומר דבר כזה מאשים את התאגיד או מי מאיתנו שאנחנו עוברים על החוק.

לאה ורון: לפי החוק הקיים מה שנשאר בתאגיד הולך לשיפור המערך של ההחזרה לציבור, או הולך בכפל קנס למדינה.

לאה ורון: אין כסף בתאגיד.

לאה ורון: המצב היום הוא שהתאגיד חייב 17 מיליון שקל לקרן הניקיון כי הוא לא עמד ביעדים שלו.

לאה ורון: אפשר להגיד שכל פעם מורידים את היעדים, אבל אולי היעדים מלכתחילה לא היו ריאליים, אולי צריך לבדוק למה התאגיד לא מגיע ליעדים.

לאה ורון: האם תאגיד אחר שיקום במתכונת הזאת מסוגל להגיע ליעדים?

לאה ורון: אני אומרת לכם שלא.

לאה ורון: למה לא?

לאה ורון: משום שגם התאגיד הנוכחי מיצה את כל מכלי המשקה שנמצאים בשוק הקר.

לאה ורון: לכל מה שמופץ או נמכר בבתי הקפה, במסעדות מגיעים האספנים המקצועניים.

לאה ורון: אני לא מאמינה שיש מכלי משקה במסעדות או בבתי הקפה שהאספנים המקצוענים לא הגיעו אליהם.

לאה ורון: אם לא 100%, אז 95% ממה שנמכר בשוק הקר נאסף, מגיע לתאגיד, משלמים עליו כסף והוא מגיע למיחזור.

לאה ורון: אנחנו לא עומדים ביעדים שלנו, כי כל מה שנמצא אצל הציבור בבית לא מגיע חזרה.

לאה ורון: הוא לא מגיע מכל מיני סיבות.

לאה ורון: אפשר להאשים אותנו שאנחנו לא יעילים ולא טובים, אבל זה לא יעזור לציבור לקבל את כספו בחזרה.

לאה ורון: ברוב המקומות המכונות מנותקות מהחשמל.

לאה ורון: פשוט מוציאים את הכבל מהחשמל וכותבים שהמכונה לא עובדת, המכונה לא בשימוש.

לאה ורון: מה לעשות שכל המכונות האלו מחוברות במוניטור למרכז פיקוח.

לאה ורון: יש יכולת לראות מה קורה איתן.

לאה ורון: כאשר מוציאים את הכבל מהחשמל מיד מצלצלים לאותו סופר או לאותה רשת ומבקשים ממנה לבדוק את החיבור.

לאה ורון: 7 שעות מתקשרים ולא קורה כלום, אבל פתאום מתחלפת משמרת ושמים את השאלטר בחזרה והמכונה עובדת.

אמנון כהן: מה הפתרון שלך?

548: יש פה בעיה אמיתית.

548: אני לא מלינה על כך שהרשתות צריכות לקבל דמי טיפול.

548: מי שאוסף מעל 60 אלף מכלים מקבל דמי טיפול.

548: דמי הטיפול שאנחנו יכולים לשלם זה 3 אגורות למכל.

548: סך הכל זה כ2 מיליון שקל בשנה לכל הרשתות.

548: הרשתות מדברות על מיליון שקל לרשת.

548: אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

548: ב-1 לחודש, קרי מחר, אנחנו צריכים להעביר 17 מיליון שקל.

548: כפל הקנס הזה הוא בעיקר כי הציבור לא חלק מהמשחק.

548: הציבור הוא לא חלק מהמשחק כי אין אכיפה.

548: הרשתות היום נמצאות בחוק.

548: לא יכול להיות שלא תהיה אכיפה ושהן לא יקבלו מכלים.

548: הציבור לא חי את החוק הזה.

548: אף אחד לא מסביר לו יום יום ושעה שעה שהוא זכאי לקבל את כספו בחזרה, ושאם מישהו לא מחזיר לו הוא נחשב עבריין.

548: אני לא מבקשת הפחתה של הקנס, אני מבקשת פריסה של הקנס .

548: ממילא כל הקנס הזה נבלע בקרן הניקיון.

548: קרן הניקיון לא מוציאה ממנו אגורה, כי גם כשיש החלטות הן מעוכבות על ידי האוצר.

548: הממונה על ההגבלים אומר שהתנאי להמשך שלנו הוא שנהיה יותר נגישים לציבור.

548: את המכונות אני לא יכולה לשלם מכספי, כי אין לי.

548: אנחנו מבקשים את הפריסה של הקנס, כי אחרת לא נוכל לתפקד.

548: אם לא יקרה הדבר הזה, אדוני היושב-ראש, נשב פה באמצע השנה או לקראת סוף השנה.

548: אני בספק אם התאגיד יכול להגיע ליעדים יותר גדולים ממה שהוא הגיע השנה.

548: אנחנו עושים את הפעולות הכי רלוונטיות שיכולות להיות כדי שהתאגיד יעבוד יותר טוב ויותר ביעילות, כולל עם חברות שמייעצות לנו בנושא לוגיסטיקה ותפעול.

548: כל עוד הציבור לא במשחק, אז אין דרך להגיע.

548: צריכה להיות פעולה משולבת של המשרד לאיכות הסביבה, של כל הגורמים.

548: חלק מהכסף הזה צריך ללכת להסברה.

548: מצד אחד צריך לעודד את הציבור, מצד שני צריך לאכוף כך שהציבור יקבל את כספו בחזרה.

548: אנחנו צריכים להקים תחנות מיחזור כי התחנות לא מקבלות את המכלים.

548: אנחנו ממציאים פטנטים שהם לא נכונים, אבל אלה פטנטים שצריכים לאפשר לציבור לקבל את כספו.

אילן נסים: המטרה של ניקיון רשות הרבים הושגה.

אילן נסים: בחופים אנחנו מוצאים מכלים גדולים שלא נמצאים תחת החוק, אבל לא מכלים קטנים.

אילן נסים: מבחינת המשרד לאיכות הסביבה יש מטרה עליונה להגביר את התחולה של החוק על כלל מכלי המשקה.

אילן נסים: קיבלנו החלטה להכין הצעת חוק ממשלתית, בשיתוף משרד האוצר, בשיתוף הממונה על ההגבלים העסקיים.

אילן נסים: יש הסכמה על הצעת החוק.

אילן נסים: אנחנו צריכים לקבל אישור מהשר.

אילן נסים: ברגע שנקבל אור ירוק נוכל להגיש את הצעת החוק.

אמנון כהן: מה עם תשתית?

אילן נסים: אנחנו עובדים במקביל על הצעת החוק ועל הטווח הקצר.

אילן נסים: בטווח הקצר אנחנו עובדים על ההגברה של הנגישות לציבור, כדי שתהיה לו אפשרות טובה יותר להחזיר את המכלים שאותם הוא רכש.

אמנון כהן: במה זה מתבטא?

אילן נסים: מבחינתנו אין חשיבות אם זה יתבצע באמצעות מכונות או באמצעות אמצעים אחרים.

אילן נסים: מה שחשוב זה שאזרח שקנה מכל יוכל להחזיר את המכל באמצעות מכונות, או באמצעות אמצעים אחרים.

אמנון כהן: מה זה אמצעים אחרים?

אילן נסים: אם באמצעות התאגיד, אם באמצעות הרשתות.

אמנון כהן: לאיפה אני מגיע כדי להחזיר?

אילן נסים: לכל מרכול גדול.

אילן נסים: אני אישית נוהג להחזיר מכלים בצורה תדירה.

אילן נסים: יש באזור המגורים שלי 3 מרכולים גדולים.

אילן נסים: לא נתקלתי במצב שלא יכולתי להחזיר.

נסים דהן: בכל רמות אין מקום אחד שמקבל מכלים.

נסים דהן: תושב רמות צריך לנסוע למרכז העיר ואז המכונה מקולקלת, לזבנית אין זמן לטפל בזה וכו'.

אילן נסים: אנחנו בהצעת החוק מקדמים עיקרון של אחריות על היצרנים, תחולה על כלל מכלי המשקה והצבת יעדי איסוף.

אמנון כהן: זה יבוא לאישור ועדת הכלכלה?

אמנון כהן: לא תקבלו אישור על ליטר וחצי כל עוד לא נתתם תשתית למכלים עד ליטר וחצי.

אילן נסים: יעדי האיסוף הגבוהים הם אלה שייצרו את האפשרות של דמי טיפול בין היצרנים או מי מטעמם למרכולים.

אילן נסים: כל העסקים יחויבו להחזיר את הפיקדון.

אילן נסים: יכול להיות שבעסקים קטנים נצטרך להכניס איזו שהיא מגבלה של מספר המכלים שאפשר להחזיר לאותו עסק.

אמנון כהן: עד 28 מטר הם לא מקבלים, נכון?

אילן נסים: המגבלה הזאת תבוטל.

אילן נסים: גם עסק שהשטח שלו יהיה קטן מ28 מטר יהיה חייב לקבל מכל ולהחזיר בעבורו פיקדון.

אמנון כהן: שלא ימכור שתייה אם הוא לא יכול.

אילן נסים: זה נכון.

אילן נסים: השר לאיכות הסביבה כינס את נציגי התאגיד ואת רשתות השיווק במטרה לפתור את הבעיה שהרשתות מערימות קשיים כאלה או אחרים על הציבור.

אילן נסים: בהסכמה הזאת אפשר יהיה לפתור את הבעיה.

אילן נסים: ברגע שהרשתות יקבלו את מה שהן צריכות לקבל.

אילן נסים: .

548: הפערים גדולים.

אילן נסים: הבקשה של 20 מיליון שקל הוגשה על ידי המשרד לאיכות הסביבה לחשב הכללי.

אילן נסים: אנחנו כממשלה לא יכולים להוציא את התקציב ולהעביר אותו בניגוד למה שקבוע בחוק.

אמנון כהן: מה אומר החוק?

אילן נסים: אנחנו חייבים לקבל אישור של החשב הכללי.

אילן נסים: הדברים שאודי העלה מאוד מדויקים.

אילן נסים: אנחנו לא קיבלנו אישור מהחשב הכללי להקצות את התקציב לטובת רכישה של מכונות.

אמנון כהן: מה הסיבה?

אילן נסים: הסיבה העיקרית היא שהעתיד של תאגיד המיחזור לא ברור.

אילן נסים: החשב הכללי חושב שזה לא יהיה אחראי מבחינתו להקצות תקציב כל כך גדול לגוף שהאופק המסחרי שלו לא כל כך ברור.

אמנון כהן: האם זה אומר שהציבור יכול להמשיך לסבול?

אילן נסים: הפתרון הוא בהסכמה בין רשתות השיווק לתאגיד והיצרנים על כך שהם יקבלו אפשרות לתשלום דמי טיפול עבור הרשתות.

אילן נסים: הסכום צריך להיקבע בהסכמה בין הרשתות ליצרנים והתאגיד.

אילן נסים: זה לטווח הקצר המתכון לפתרון.

אמנון כהן: מה איכפת לך מה עם התאגיד אם המכונות הן בבעלותו של המשרד לאיכות הסביבה?

אילן נסים: המשרד לאיכות הסביבה הוא לא גוף אופרטיבי.

אילן נסים: אנחנו גוף שיודע לאכוף.

אילן נסים: המשרד לאיכות הסביבה מבצע אכיפה שוטפת בנושא של חוק הפיקדון.

אמנון כהן: בבעלות מי יהיו 300 המכונות?

אילן נסים: האחריות של הרכוש תהיה של התאגיד.

אילן נסים: במידה והתאגיד קורס או מתפרק המכונות עוברות לרשות המשרד לאיכות הסביבה.

אמנון כהן: זאת אומרת שאין בעיה.

אמנון כהן: אם חס וחלילה דרור לא יסכים שהתאגיד ימשיך לעבוד, אז הבעלות תעבור אליך.

אמנון כהן: מה הבעיה?

אילן נסים: ברירת המחדל היא שהמכונות נמצאות באחריות התאגיד.

אילן נסים: במידה והתאגיד קורס המכונות עוברות לרשות המשרד לאיכות הסביבה.

אמנון כהן: מה הבעיה להוציא את זה מחר בבוקר לפועל?

אודי בן-דרור: בעלי התאגיד צריכים להזרים הון לתאגיד על-מנת שיקנה את המכונות.

דרור שטרום: התשובה לשאלה מדוע אותן מכונות לא נרכשות מחר בבוקר היא שהמדינה לא רוצה לתת אספרין לחולה סרטן, אלא היא רוצה במסגרת אותה הצעת חוק לראות פתרון כולל.

דרור שטרום: ברגע שהוא יהיה מקובל על הוועדה תהיה גם עילה להוצאת עשרות מיליוני שקלים לעניין הזה.

דרור שטרום: בקשתי היא שהמשרד לאיכות הסביבה יציג בפני הוועדה את הצעת החוק, כדי שאפשר יהיה לראות שהדברים מקובלים ולרוץ קדימה עם הפתרונות.

דרור שטרום: זה עניין אופרטיבי פשוט לטיפול.

אליעזר כהן: אני אציע הצעת תיקון על העניין של כפל הקנס.

נסים דהן: אני יודע שלמשרד לאיכות הסביבה הגיעו מאות תלונות של אזרחים שמרגישים מקופחים מעצם ביצוע החוק.

נסים דהן: מה אתם עושים בפועל?

אילן נסים: הכל מטופל.

אילן נסים: בדיון הקודם היתה תלונה על כך שהמשרד לאיכות הסביבה מבצע אכיפה וגוזר קנסות.

אילן נסים: ברגע ששני גופים מתלוננים על כך שהאכיפה רבה זה סימן שהמשרד לאיכות הסביבה עושה את עבודתו נאמנה.

אמנון כהן: מסקנת חבר הכנסת דהן היא שיש לבטל את חוק הפיקדון, או לחוקק במקומו את חוק האריזות.

אמנון כהן: הוועדה קיבלה דיווח על יישום חוק הפיקדון על מכלי משקה, התשנ"ט –1999.

אמנון כהן: החוק הוחל על מכלי משקה בקיבולת של עד ליטר וחצי.

אמנון כהן: החוק תורם לאיכות הסביבה, מביא לניקיון ברשות רבים במכלי המשקה הקטנים החייבים בפיקדון, וכן להזנת תעשיות המיחזור.

אמנון כהן: הוועדה מברכת על תוצאות המחקר שנעשה - הוא לא מושלם כי הצרכנים לא נלקחו בחשבון - ולפיהן שיעורי המודעות לחוק הפיקדון עדיין גבוהים.

אמנון כהן: החוק נתפס אצל 87% מהציבור כחשוב לשמירה על איכות הסביבה.

אמנון כהן: כ-85% מהציבור תומך בהרחבת חוק הפיקדון על כל סוגי הבקבוקים.

אמנון כהן: הוועדה בדעה כי יש להמשיך ולקבוע את האחריות לאיסוף מכלי משקה על יצרני המשקאות והיבואנים, בין באמצעות תאגיד ובין באמצעות תאגידי מיחזור נוספים בהם רשאי השר להכיר בהתאם לסעיף 8א לחוק האמור, או בכללם תאגיד של בתי עסק וכן ארגונים המייצרים אותם.

אמנון כהן: הוועדה בדעה כי טרם הוסדר המנגנון של ביצוע החוק על בתי העסק, רשתות השיווק, המרכולים והחנויות הקטנות לממכר משקאות קלים המחויבים בקליטת מכלי משקה ריקים מיצרנים.

אמנון כהן: לדעת הוועדה תגמול בתי העסק עבור קבלת המכלים הריקים שישיבו את דמי הפיקדון לציבור יביא לכך שבתי העסק עצמם יפעלו לשיפור השירות לציבור.

אמנון כהן: הוועדה תובעת ממשרד האוצר ומהמשרד לאיכות הסביבה לסיים את ההליכים להצבת 300 מכונות בסמוך לנקודות מכירה.

אמנון כהן: הוועדה מבקשת מהמשרד לאיכות הסביבה לשקול סיוע מתקציב הקרן לשמירת הניקיון לבתי עסק שירכשו את המכונות באופן עצמאי.

אמנון כהן: הוועדה תובעת מהמשרד לאיכות הסביבה לאכוף את חוק הפיקדון על כל בתי העסק.

אמנון כהן: הוועדה מביעה מורת רוח מכך כי תאגיד המחזור אל"ה לא עמד ביעדי האיסוף לשנת 2004, ואשר על כן על התאגיד להעביר לקרן לשמירה על הניקיון תשלום של כפל הפיקדון.

אמנון כהן: בנסיבות שנוצרו תומכת הוועדה בבקשת התאגיד לפרוס חלק מסכום הקנס, בתיאום עם השר לאיכות הסביבה.

אמנון כהן: את הגובה אני לא יכול לקבוע.

אמנון כהן: הוועדה מבקשת מהמשרד לאיכות הסביבה לבחון מחדש את יעדי האיסוף שנקבעו בסעיף 8ב לחוק הפיקדון, ואת החובה לכפל הפיקדון אם הוא לא עומד ביעדי האיסוף.

נסים דהן: כל זמן שהתאגיד הוא התאגיד היחיד לאיסוף אנחנו חייבים לעשות הכל כדי שהוא ימשיך לפעול.

נסים דהן: לדעתי צריך לבטל את חוק הפיקדון.

נסים דהן: אני מציע שנאמר מילה למנגנון שנותן כוח לקבלנים לשמור את כל המכלים שהם אוספים.

אמנון כהן: ברגע שיהיה תגמול לחנויות ולצרכנים תהיה האופציה להחזיר זה יתבטל אוטומטי.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.