ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 356, 2005-02-09 09:30

אמנון כהן: בוקר טוב.

אמנון כהן: אני רוצה לפתוח את הדיון.

אמנון כהן: הנושא הוא חוק ההסדרים בנושא תקשורת - פרק ט' – תקשורת - סעיפים 39,40, מתוך הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004.

אמנון כהן: כיושב-ראש חדש בוועדה רציתי ללמוד ולקדם את הנושא של חוק ההסדרים על-פי החלטת הממשלה ואישור הכנסת.

אמנון כהן: קיבלתי מבול של פניות מכל מיני גורמים ואני מבין שיש אי-הבנות ואי הסכמות.

אמנון כהן: כיושב-ראש הוועדה אני אצטרך להכריע בסופו של דבר, אבל אני מעדיף שמשרדי הממשלה, האוצר והתקשורת, יתאמו עמדות.

אמנון כהן: כמובן שיש חילופים במשרדים הללו, והבנתי שמתמנה מנכ"ל חדש למשרד התקשורת.

אמנון כהן: אנחנו, כוועדה, צריכים לעשות את העבודה, אולם נוח לנו שתגיעו להסכמות ביניכם.

אמנון כהן: אם לא, הוועדה תצטרך להכריע בכל מקרה.

אמנון כהן: היום אני רוצה ללמוד את הנושא.

אמנון כהן: זה נושא חדש שאמור לחולל מהפכה בענף של התקשורת והרדיו – מאנאלוגי לדיגיטלי.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לשמוע מה הרעיון והרציו של הנושא הזה.

אמנון כהן: מדוע צריכים להחליף או לעשות במגביל?

אמנון כהן: נשמע מנציגי משרד האוצר והתקשורת.

אמנון כהן: כמו כן נראה מצגת שאותה יציג משרד האוצר.

אבשלום וילן: כבר תקופה ארוכה, חבר-הכנסת דוד טל ואנוכי, מבקשים לקיים דיון מסודר על כל ענף התקשורת בארץ והחלוקה בין הרדיו הציבורי, לאזורי, לגלי צה"ל.

אבשלום וילן: שהממשלה תגיד סוף סוף מה היא רוצה.

אבשלום וילן: מהו בכלל השידור הציבורי בכלל, והרדיו בפרט?

אבשלום וילן: מדוע כל הנושא הזה מגיע במסגרת חוק ההסדרים?

דוד טל: בדיוק.

אבשלום וילן: יש פה בעיה אמיתית של חלוקת שוק.

אבשלום וילן: למשל בנושא החוק של גלי צה"ל בעקבות בג"ץ, ראו כמה ישיבות ישבנו בנושא שנראה לכאורה פשוט, בגלל השקפות הרוחב שיש בזה.

אבשלום וילן: אין פה שאלה של קואליציה ואופוזיציה, יש פה שאלה של ניהול הגיוני ממלכתי ראוי, או מחטפים.

אבשלום וילן: אני לא רואה מה בוער.

אבשלום וילן: אנחנו לא חייבים לגמור כאן שום דבר.

אבשלום וילן: אני מציע שפעם אחת נכריח את הממשלה, כמחוקק, לקיים דיון רציני בכל הסוגיה.

אבשלום וילן: אני לא מציע לקבל לוח זמנים לא של ועדת הכנסת ולא של אף אחד.

אבשלום וילן: כבר שלוש או ארבע שנים אני טוען, שכל פעם הנסיון לטפל בחוק ההסדרים, זה טלאי על טלאי וזה לא רציני.

אמנון כהן: למה לא ביקשת משלום?

אבשלום וילן: ודאי שביקשתי.

אבשלום וילן: תשאל את היועצת המשפטית ואת מנהלת הוועדה.

אבשלום וילן: כל פעם אני אומר את זה.

אבשלום וילן: אני חוזר על זה פעם אחר פעם.

אבשלום וילן: אמיר לוי מכיר אותי בעל-פה.

אבשלום וילן: אני מציע שנקיים את הדיון כאן, ללא שום לוח זמנים.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה לחזק את ידידי בעניין זה.

דוד טל: יושב כאן אדם מאוד חשוב ממשרד האוצר, שתורם לוועדה הזו הרבה מנסיונו ומהידע שלו, הגם שאנחנו לא מסכימים איתו הרבה מאוד פעמים, והוא יכול להעיד כאלף עדים שהוועדה הזאת קיבלה לגבי חוק ההסדרים, בשנים 2003 - 2004 הצעות חוק רבות שנידונו בצורה חפוזה.

דוד טל: אם אדוני ירצה, היות ואדוני קרא כמה מהפרוטוקולים של ועדת הכלכלה, אני יכול להפנות אותו לחוקים מסויימים: למשל חוק הדואר – שידידי אמיר בקיא בו מאוד, וחוק הנושא שינוי מבני של מקורות, ועוד הרבה חוקים כאלה ואחרים; אלו הם חוקים שצריך לשבת עליהם וללמוד אותם לעומק ואי אפשר לערוך כאן דיון מהיר ולהעביר את זה.

דוד טל: כי אז אנחנו בעצם מוציאים מוצר מוגמר לא טוב עם הרבה פרצות.

דוד טל: כל זה משום שמישהו באוצר, או כמה אנשים מהאוצר, מנסים, על הדרך, להעביר את חוק ההסדרים.

דוד טל: יש קואליציות ואופוזיציות, מרות סיעתית וקואליציונית, אז מעבירים ויודעים שזה יעבור.

דוד טל: מבחינה דמוקרטית, אסור שזה יקרה.

דוד טל: גם אני חושב, כמו אדוני, שהתאום בין המשרדים השונים מאוד חשוב לנו, אבל הוא לא מחייב אותנו ולא צריך לחייב.

דוד טל: הם יכולים לתאם מה שהם רוצים.

אמנון כהן: אנחנו נכריע בסוף.

דוד טל: אם נחשוב שזה נכון, נסמוך את ידינו על זה, אבל אם נחשוב שזה לא נכון, אנחנו לא חייבים לקבל כל מה שהממשלה מביאה לפה.

דוד טל: זה אחד מהדברים שהממשלה מביאה ושאסור לנו לקבל.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, מה שאומר כאן, אמרתי גם בהצעת חוק אחרת, במסגרת חוק ההסדרים שהביאה הממשלה, שלא הבנתי מה דחיפותה.

אילן ליבוביץ: שם נאמר לנו שמערכת הסעת המונים תהיה מוכנה ב-2011, וכבר ב- 2005 רוצים בחוק ההסדרים לקבוע תעריפי חניה לשנת 2001.

אילן ליבוביץ: גם כאן אני לא מוצא מה הדחיפות לדון בחוק ההסדרים, תוך חודש, בשינוי מהותי בכל נושא הרדיו האזורי והרדיו הארצי וסוגי השידור.

אילן ליבוביץ: אלא אם כן, רוצים לכפות עלינו לקבל עמדות שקיימות במשרד האוצר ובמשרד התקשורת ולהכריח את כל השוק להתכוונן לנושא הזה בלי שיתקיים פה דיון רציני.

אילן ליבוביץ: אני חושב שעם כל הכבוד, בעניין הזה צריך לקיים דיון רציני ומעמיק, לא רק בנושא של הרדיו, שיטת השידור וכו' אלא בכלל בכל הנושא של הרדיו, ולא לעשות את זה בחיפזון במסגרת חוק ההסדרים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נאמרו כאן דברים חשובים על ידי חברי-הכנסת.

אמנון כהן: כמובן שנשקול את הדברים.

אמנון כהן: על כל פנים, בוועדה הזאת לא יהיו מחטפים, הכל יהיה בשיקול דעת ובבדיקה מעמיקה.

אמנון כהן: נלמד את הדברים ונתקדם אט אט.

אמנון כהן: אנחנו לא נעשה מחטפים, הצבעות שלא הבנו, או החלטות שנבכה עליהן אחר-כך.

אמנון כהן: הכל יהיה במינון נכון.

משה גלילי: אני מנכ"ל בפועל של משרד התקשורת, עד יום ראשון, אם וכאשר הממשלה תאשר.

אמנון כהן: קודם כל, תודה על מה שעשית עד היום והצלחה בהמשך הדרך.

משה גלילי: תודה רבה.

משה גלילי: אני משנה למנכ"ל המשרד ואני אמור להישאר בו.

משה גלילי: אני רוצה קודם כל להביע את צערה של השרה שלא יכלה להשתתף בפגישה היום.

משה גלילי: היא חושבת שזה נושא חשוב.

משה גלילי: היא ביקשה שלא יכנסו לדיון מעמיק בלעדיה והיא אמורה להיות בפגישה הבאה.

דוד טל: מה זאת אומרת, לא להיכנס לדיון מעמיק?

דוד טל: שנדון היום בצורה שטחית?

משה גלילי: היא ביקשה שיהיה דיון נוסף בנוכחותה.

משה גלילי: אולי המילה "מעמיק" היתה שלא במקומה, ואני לוקח אותה חזרה.

משה גלילי: אני גם אעביר לה את הדברים שהיו פה בהקדמה.

משה גלילי: אני רוצה לומר מספר דברים כהקדמה, ואח"כ נציג האוצר, מר אמיר לוי, יציג את המצגת שמתואמת גם איתנו.

משה גלילי: אם צריך יהיה לרדת לפרטים, נרד לפרטים נוספים, על-פי בקשת הוועדה.

אבשלום וילן: כל משרדי הממשלה מתואמים ביניהם?

משה גלילי: כן.

אבשלום וילן: זה מחזה נדיר במקומותנו.

אמנון כהן: זה מתואם?

אמנון כהן: כי אתמול הבנתי משיחות שזה לא מתואם.

משה גלילי: הנושא בכללותו מתואם גם עם השר הקודם.

משה גלילי: השרה הזו לומדת את הנושא והיא ביקשה לשקול כמה דברים ויתכן שיהיו דברים שהיא חושבת אחרת.

משה גלילי: הבעיה היא שמצד אחד הגענו לקצה גבול המשאבים שיש לנו היום בתחום תדרי הרדיו אף.

משה גלילי: אם לשידורים לציבור.

משה גלילי: ישנן 7 תחנות ורשתות של "קול ישראל", עוד שתי רשתות ציבוריות של "גלי צה"ל" ו- 14 רשתות של רדיו אזורי.

משה גלילי: יש גם תדרים שמוקצים לפלסטינאים ומאחר ואנחנו חיים ביחד צריך לקחת את זה בחשבון.

משה גלילי: בסך הכל, בלי לרדת לפרטים, אנחנו נמצאים במצב שבגלל הצרכים המיוחדים, אנחנו מנצלים היום את התדרים במדינת ישראל בצורה יותר צפופה ויותר מלאה מאשר על-פי הסטנדרט העולמי.

אמנון כהן: זאת-אומרת שאין לכם אפשרות לתת היום עוד תדרים.

אמנון כהן: הכל תפוס?

משה גלילי: זה נכון, עם תיקון אחד: ישנם תדרים שהמשרד שומר לשלוש רשתות יהודיות.

משה גלילי: ישנה עוד הצעת חוק, שלא אושרה, לשלוש רשתות יהודיות ארציות שהממשלה תחליט לאיזה מטרה הן יהיו.

משה גלילי: התדרים האלה היום, משמשים תחנות רדיו פירטיות, אבל ביום שנקצה אותם נסגור את התחנות בצורה יותר מאסיבית.

משה גלילי: גם היום אנחנו סוגרים אותן אבל הן עולות מחדש.

משה גלילי: בגלל שאין משדר חוקי, נוח להן לעלות מחדש.

משה גלילי: כשיהיה משדר חוקי - - -

אמנון כהן: יש לך היום בעיה עם המשדרים.

משה גלילי: היום התדרים האלה שמורים ומוקצים לאותן שלוש רשתות.

דוד טל: אתם מתכוונים לסגור את ערוצי הקודש, למשל?

משה גלילי: אנחנו כל הזמן סוגרים תחנות רדיו פיראטיות.

משה גלילי: כשאין רדיו חוקי, אז התחנה הפיראטית עולה שוב.

משה גלילי: אם נסגור ויעלה רדיו חוקי, הוא יהיה יותר חזק מהתחנה הפיראטית.

דוד טל: אדוני היושב-ראש שמע מה שהוא אמר?

דוד טל: מתכוונים לסגור את ערוצי הקודש ואת ערוצי הרדיו השונים.

אמנון כהן: הוא לא אמר את זה.

דוד טל: זה בסדר, זה על-פי החוק.

דוד טל: אנחנו מדינת חוק, עליונות שלטון החוק.

דוד טל: רק הסבתי את תשומת ליבך.

אילן ליבוביץ: אתה יכול להסביר, אדוני המנכ"ל, מה הדחיפות שזה יהיה בחוק ההסדרים?

אילן ליבוביץ: מדוע לא להביא את זה כהצעת חוק?

משה גלילי: אני מעדיף שלא להיכנס לזה.

משה גלילי: מאחר ואמרתי שהשרה לומדת את הנושא, אז יכול להיות שהיא בכלל מסכימה עם הוועדה ולכן אני לא הייתי רוצה להיכנס לעניין הזה.

משה גלילי: אמיר לוי אני אתייחס לזה.

משה גלילי: זה שיש חוסר משאבים זאת בעיה.

משה גלילי: בשנה וחצי האחרונים הטכנולוגיה התפתחה ויש רדיו דיגיטלי.

משה גלילי: הטכנולוגיה זה לא ערטילאי, כי אף אחד לא יפתח מכשירים וימכור אותם במחיר מתאים לציבור, במיוחד בשביל מדינת ישראל.

משה גלילי: למזלנו זה מתפתח במדינות אירופה ולכן היום אפשר לדבר על דברים, שאי אפשר היה לדבר לפני שלוש שנים.

משה גלילי: אלו הן אותן שתי טכנולוגיות של רדיו דיגיטלי – אחת לוויינית ואחת טריסטריאלית.

משה גלילי: טריסטריאלית – הכוונה שמשדרים קרקעיים משדרים בצורה דיגיטלית.

דוד טל: אתה יכול להסביר לי מה ההבדל בין דיגיטלי לבין אנאלוגי?

משה גלילי: בשידור רדיו אנאלוגי מקצים פס תדרים, במקרה של רדיו אף-אם זה 150 קילוהרץ.

משה גלילי: בפס הזה תחנת הרדיו משדרת בשיטת איפנון מסויימת שנקראת אף.

משה גלילי: אם, שהיא שיטה אנאלוגית.

משה גלילי: אנאלוגית – שהגל משתנה בצורה מסויימת לפי הטון שלנו, לפי מה שאנחנו מדברים.

משה גלילי: זה סינוס שמשתנה ולא קבוע.

משה גלילי: בצורה הזו מועברת האינפורמציה, והגלאי במקלט מגלה את האינפורמציה.

משה גלילי: רדיו דיגיטלי זה רדיו שמשדר אפסים ואחדים.

משה גלילי: הוא לא משדר סינוסים אלא פולסים.

משה גלילי: הרבה מאוד פולסים ומהר.

משה גלילי: אפס – כ שהוא לא משדר כלום, אחד – כשהוא משדר אחד ואז יוצא פולס.

משה גלילי: יש רצף מסויים של פולסים.

משה גלילי: את הרצף הזה מגלים אח"כ והופכים אותו לאינפורמציה שהיתה קודם.

משה גלילי: אפשר לעשות את זה עם במחשבים וגם עם רדיו וטלוויזיה.

משה גלילי: ההבדל הבולט בין שתי השיטות, שברדיו הדיגיטלי הקרקעי כאשר מקצים רשיון למישהו לעשות שידורי אף.

משה גלילי: אם, מקבלים תדר ורישיון.

משה גלילי: אומרים לו: "המשדר שלך יהיה באתר הזה והזה, עם גובה אנטנה כזו וכזה, עם כך וכך הספק שידור", והוא מקבל את הרישיון לשדר.

משה גלילי: גם קול ישראל, שמקבל רשיון להרבה משדרים, אז הוא מקבל הרבה אישורים פרטניים לכל תחנה ותחנה.

אמנון כהן: אישורים זה רשיונות?

משה גלילי: כן.

משה גלילי: זה יכול להיות רשיון אחד שמחולק להרבה תחנות, לכן אמרתי אישורים.

משה גלילי: הוא לא מקבל הרבה רשיונות, אלא אחד ויש טבלה מה מאושר לו.

לאה ורון: למה הוא נזקק להרבה משדרים?

לאה ורון: בגלל קיבולת מצומצמת?

לאה ורון: בגלל אתרים שונים?

משה גלילי: בגלל שהוא צריך לתת כיסוי ארצי.

משה גלילי: הטווח שתחנת רדיו מגיעה בצורה אפקטיבית זה סדר גודל של בין 50 ל- 100 קילומטר.

משה גלילי: הוא לא יכול להגיע ליותר מזה.

משה גלילי: מה הדבר המיוחד ברדיו דיגיטלי?

משה גלילי: קודם כל תחום התדרים הוא אחר, וככה יש לנו עוד תדרים.

משה גלילי: כי תחום התדרים של אף.

משה גלילי: אם רווי לחלוטין.

משה גלילי: הדבר השני המיוחד, זה - - -

אמנון כהן: עד שזה ייכנס יעבדו גם האנאלוגי וגם הדיגיטלי?

משה גלילי: אני מניח שמרבית הציבור יודע שיש רדיו איי.

משה גלילי: אם שבו יש יותר תדרים.

משה גלילי: אבל הבעיה שלהקים תחנת איי.

משה גלילי: אם זה יותר יקר, צריך יותר שטח קרקע לאנטנה וברזלים ששמים באדמה ליד האנטנה וגם האיכות בסוף פחות טובה.

משה גלילי: לכן הרדיו המסחרי לא אוהב ללכת לאיי.

משה גלילי: אם.

משה גלילי: יש לו יתרון שהוא מגיע לטווחים יותר גדולים.

משה גלילי: לרדיו הציבורי היום, קול ישראל ולגלי צה"ל יש גם שידורי איי.

משה גלילי: אם.

משה גלילי: אם מחר יבוא גורם מסחרי וירצה לעשות שידורי איי.

משה גלילי: אם, אז תאורטית יש תדרים בשבילו, אבל אף אחד לא רוצה את זה בגלל הסיבות שאמרתי.

משה גלילי: מדינת ישראל שהיא מדינה קטנה, לא שווה להשקיע את העלות שזה עולה, לעומת האיכות שהם מקבלים והמחיר שהם משלמים.

אמנון כהן: זאת אומרת, שלא כדאי לפתח את האיי.

אמנון כהן: אם מבחינה כלכלית.

משה גלילי: לא.

משה גלילי: למען הדיוק, מתפתחת היום בעולם שיטה שהיא עדיין פיילוט בכל מיני מדינות, היא נקראת די.

משה גלילי: אר.

משה גלילי: אם, שזה בעצם שיטת איי.

משה גלילי: אם דיגיטלית שתהיה הרבה יותר טובה באיכות שלה מהאיי.

משה גלילי: אם של היום, והיא תתאים לטווחים ארוכים.

אמנון כהן: אז למה לא כדאי את השיטה הזו?

משה גלילי: כי היום אי אפשר לבוא ולעשות משהו בארץ כשאין מקלטים.

משה גלילי: צריך לזכור שהנקודה היא הציבור, ולא לעשות נסיון עם משדר אחד.

משה גלילי: אז אני חושב שעניתי לשאלתך.

משה גלילי: לגבי הרדיו ה דיגיטלי הטריסטריאלי – מי שיקבל רשיון לשים משדר אחד, אותו משדר ישדר 8 תוכניות, ואז יצטרכו לבוא אליו אחרים.

משה גלילי: נצטרך לתת רשיון למי שמקים את המשדר ורישיון או זיכיון, המונחים המתאימים נמצאים בחוק, למי שמקבל רשות לשדר את התוכן, ולגשת לאותו אחד שיש לו את המשדר ולשדר.

אמנון כהן: מי מפתח?

משה גלילי: הרשות השניה.

אמיר לוי: אני אסביר את זה במצגת בצורה מסודרת.

משה גלילי: לגבי מערכת היחסים באמת יש שקף מסודר.

משה גלילי: אם הוא לא יהיה ברור אני אשלים.

משה גלילי: רציתי להסביר רק לגבי הטכנולוגיה – בגלל הטכנולוגיה, נוצרת הפרדה בין הולכה לתוכן.

משה גלילי: אני אגיד עוד משפט על החוק – הסיבה שאנחנו צריכים לשבת כאן ולשנות את החוק, זה לא בגלל שיש טכנולוגיה חדשה, אלא בגלל שהיום, על-פי החוק, רדיו ציבורי יכול להיות ארצי ורדיו מסחרי יכול להיות רק אזורי.

משה גלילי: לעניות דעתו של משרד התקשורת, ויש לנו גם הסכמה עם משרד האוצר, ואני מקווה שתהיה הסכמה עם חברי הכנסת, ראוי שיהיה גם רדיו מסחרי ארצי, מה גם שהשיטה הטכנולוגית הזו מאפשרת זאת.

משה גלילי: כי כשמשדרים דרך לוויין, אי אפשר להגיד שזה יהיה רק לאזור תל-אביב, זה חייב להיות לכל אזור הארץ, כי הלוויין מכסה את הכל.

משה גלילי: לכן זאת הסיבה הראשונה למה חייבים לשנות את החוק, כדי שאפשר יהיה לעשות רדיו מסחרי, פרטי, ארצי.

אמנון כהן: יש היום מצב של רדיו ממלכתי שהמדינה משתתפת בהוצאותיו ותפעולו.

אמנון כהן: אם בעתיד יהיו עוד תחנות רדיו מסחריות, והפרסום יהיה בהתאם, וגם ברדיו הממלכתי יהיו פרסומות, אז גם הנתח הזה יתחלק.

אמנון כהן: יהיה שיפוי לנושא הזה?

דוד טל: אתה מדבר על רדיו מסחרי ארצי, ומה יהיה בגורלם של התחנות האזוריות שאתם בעצם הבאתם לנו הצעת חוק לגביהן.

משה גלילי: הצעת החוק אומרת שנאפשר גם לרדיו הציבורי לעלות על הרשתות הדיגיטליות, במיוחד הרשת הדיגיטלית הקרקעית, וגם לרדיו האזורי.

משה גלילי: יש לזה שתי סיבות: האחת – הסיבה של השוויוניות.

משה גלילי: זאת אומרת שבעל תחנת רדיו אזורית יוכל לבוא ולהשקיע ולשדר באופן ארצי - - -

דוד טל: אז זה מפסיק להיות אזורי.

משה גלילי: נכון.

משה גלילי: יהיה לו את הרשיון שלו באף.

משה גלילי: אם אזורי, ויהיה לו רשיון ארצי.

משה גלילי: הוא יחליט אם זאת תהיה אותה תוכנית או לא.

אמנון כהן: בשביל מה הוא צריך גם אזורי וגם ארצי?

משה גלילי: את זה הם יגידו נציגיהם שיושבים כאן.

משה גלילי: אני אגיד את הסיבה השניה - -

אמנון כהן: השאיפה שלהם תהיה שידור ארצי.

אמנון כהן: הם יצטרכו להתאחד.

משה גלילי: יש להם את השיקולים שלהם והם כנראה יגידו אותם.

משה גלילי: אני רוצה לומר עוד דבר חשוב בהקשר הזה, כדי להכניס רדיו כזה, יש פה שני תהליכים: מצד אחד, כדי שמישהו ישקיע ויקבל כסף מהפרסומות, צריך להיות לו קהל מאזינים.

משה גלילי: מצד שני, כדי שאנשים יקנו את המקלטים, צריך מישהו שישדר.

משה גלילי: אז יש פה תהליך שצריך לבנות את עצמו.

משה גלילי: לכן במרבית מדינות העולם, ברגע שאתה נותן לגורמים שכבר משדרים, ושיש להם כבר את התשתית, רשיון לעשות גם שידורים ארציים, הם יוכלו לשדר גם בתחנה שלהם וגם בתחנה הארצית.

משה גלילי: יכול להיות שהם ישנו פרסומות, או דברים מהסוג הזה.

משה גלילי: זה תהליך שבונה את עצמו.

משה גלילי: זאת הסיבה הנוספת, למה הצענו את זה בהצעת החוק.

משה גלילי: לגבי ההיקף - כמה תחנות אפשר יהיה להוסיף: הרדיו הדיגיטלי - - -

אבשלום וילן: אתה אומר שמעבר לאופציה הטכנולוגית, אתם בעד הרעיון שתהיה תחרות בין כל התחנות הארציות?

אמיר לוי: נראה לכם את זה בצורה מסודרת.

משה גלילי: לגבי ההיקף: ברדיו הדיגיטלי הלווייני, מאחר ואנחנו תלויים בלוויין שהוא לא של ישראל - - -

דוד טל: לא ברור לי.

דוד טל: אתם בעצם נותנים את האופציה לתחנות הרדיו האזוריות להיות מסחריות ארציות ובעצם כולם יצטרכו להילחם על עוגת הפרסום של כל הארץ.

דוד טל: נכון?

דוד טל: אולי מדינת ישראל קטנה מידי לכל כך הרבה גופים ובסוף כולם יקרסו?

משה גלילי: לעוגת הפרסום יתייחס אמיר לוי.

משה גלילי: ההיקף של כמה מספר4 התחנות – אנחנו מתכננים 40 תחנות ברדיו הדיגיטלי הטריסטריאלי, שחלקן קיימות וחלקן חדשות, לעומת 25 תחנות שקיימות היום.

משה גלילי: ברדיו הלווייני יש כיום קיבולת ל-10 ולקראת סוף השנה יהיה מקום לעוד 40.

משה גלילי: זאת תחרות חופשית בינינו לבין מדינות אחרות.

אילן ליבוביץ: אנחנו כבר יכולים לקבוע בעוד שנה וחצי את הדיון על התמוטטות הרדיו בעקבות זה, כמו שהיה עם ערוץ 10.

אמנון כהן: נקים ועדת חקירה ממלכתית.

1028: שיסבירו לנו למה הם רוצים לעשות את זה.

אמיר לוי: אנחנו נסביר את זה במצגת.

אמנון כהן: אנחנו חייבים לסיים את הדיון בעשר וחצי כי יש החלפת יושבי-ראש בוועדת ביקורת המדינה.

אמנון כהן: נציג את המצגת, נתרשם ואחר-כך נמשיך.

אמיר לוי: בוקר טוב לכולם.

אמיר לוי: אני אתייחס רגע לשאלות שעלו, אחר-כך אציג את המצגת.

אמיר לוי: המצגת נמצאת גם במייל של הוועדה וחברי-הכנסת יוכלו לעיין בה.

אמיר לוי: המהלך הזה לוקח את ישראל קדימה מבחינה טכנולוגית.

אמיר לוי: הוא משותף למשרד התקשורת, הרשות השניה ומשרד האוצר.

אמיר לוי: הוא אושר בממשלה ובוועדת השרים לחקיקה, והוא מונח כאן בוועדה ונמצא בחוק התכנית הכלכלית לשנת 2005.

אמיר לוי: אני חושב שדווקא הוועדה הזו, לאור הנסיון שיש לה בפרקי התקשורת בשנים האחרונות, יודעת שהדיונים שנעשו כאן הם לא דיונים שטחיים, הם דיונים מאוד עמוקים ורציניים.

אמיר לוי: נכנסו לא מעט שינויים בחקיקה, דווקא בגלל שהתקיימו כאן דיונים רציניים.

אמיר לוי: אני חושב שזה לא משנה אם קוראים לחוק הזה "חוק התכנית הכלכלית" או "חוק ההסדרים" כי הוועדה ידעה תמיד להתמודד, ואנחנו מניחים שכך יהיה גם במקרה הזה.

אילן ליבוביץ: זאת אומרת שמבחינתך, אין לזה חשיבות אם זה בחוק ההסדרים או - - -

אמיר לוי: יש לזה חשיבות ואני אסביר למה.

אילן ליבוביץ: עד עכשיו אמרת שהוועדה יודעת להתמודד.

אילן ליבוביץ: זה לא הסבר למה זה צריך להיות בחוק ההסדרים.

אמיר לוי: כל מה שאמרתי, שעד היום הוועדה התמודדה במלוא הרצינות ובמלוא החשיבות ועשתה דיונים מאוד רציניים, לא פחות רציני מכל חקיקה אחרת שעברתי בוועדה.

אמיר לוי: אני לא אומר את זה כדי להחמיא, זה פשוט נסיון מארבע-חמש שנים האחרונות.

אמיר לוי: כשהגיע פרק התקשורת, הדיונים כאן היו ברמה אחת מעל כל הדיונים שנעשו כאן.

אמיר לוי: זה לא משנה אם זה הגיע בחוק ההסדרים או בחקיקה אחרת.

אמיר לוי: בעניין המצגת, היא לא ארוכה ואשמח אם תשאלו בסוף ואתייחס לכל השאלות.

אמנון כהן: מי שיש לו שאלה, שירשום לפניו ונעביר את זה הלאה.

אמיר לוי: כפי שאמרתי, התקבלה החלטת ממשלה באוגוסט 2004.

אמיר לוי: שלושה גופים שותפים למהלך: משרד התקשורת, רשות השניה, ומשרד האוצר.

אמיר לוי: כמובן שמשרד המשפטים ליווה את החקיקה בכל ההיבטים המשפטיים שלה.

אמיר לוי: (מציג את המצגת ומסביר)

אמיר לוי: תאור המצב הקיים היום בתחום הרדיו הארצי: יש שליטה מלאה של הממשלה בתחום הזה.

אמיר לוי: אני שוב מדגיש שזה התחום הארצי.

אמיר לוי: לרשות השידור יש 7 תחנות ארציות – רשת א' מורשת, רשת ב', רשת ג', רשת ד', קול המוסיקה, קול הדרך לעסקים ורדיו רקע.

אמיר לוי: התקציב השנתי הוא בסדרי גודל כ- 300 מיליון שקל, מתוכם 200 מיליון שקל אגרות רדיו וכ-100 מיליון שקל זה מכירה מפרסומות.

אמיר לוי: גלי צה"ל וגלגל"צ גם הן תחנות ממשלתיות שתקציבן השנתי כ- 30 מיליון שקל.

אמיר לוי: מחצית המימון של גלי צה"ל הוא מתקציב המדינה ומחציתו מתשדירי שירות ושידורי חסות.

אמיר לוי: שימו לב, שאין שום תחנה ארצית אחת שהיא לא ממשלתית.

אמיר לוי: במצב הקיים ישנן 3 בעיות: פגיעה בצרכן.

אמיר לוי: קליטה באיכות בינונית.

אמיר לוי: בעיות כיסוי בחלקים שונים של הארץ.

אמיר לוי: כל מי שנוסע ויוצא קצת מהרדיוס היום יומי שלו, יודע שהרדיו מתחיל להרעיש.

אמיר לוי: במקרים יותר חמורים, מי שנוסע לאילת, בכביש הערבה אי אפשר לשמוע רדיו לכל אורכו וכך בעוד חלקים של הארץ.

אמיר לוי: בעצם אין לנו כיסוי ארצי מלא.

אמיר לוי: חופש בחירה מוגבל – הצרכן, שרוצה לשמוע תחנה ארצית, צריך לבחור בין תחנות ממשלתיות של רשות שידור לבית תחנות ממשלתיות של גלי צה"ל.

אמיר לוי: בעצם הוא לא יכול לקבל תכנים אחרים שאנחנו מכירים מהטלוויזיה - תכנים פרטיים.

אמיר לוי: נחסמים שירותי ערך מוסף שלא קיימים היום בגלל שזה רדיו אנאלוגי ולא דיגיטלי.

אמיר לוי: ניתן כמה דוגמאות, וחלקכם מכירים את זה מתחום הטלוויזיה.

אמיר לוי: דוגמאות למה שניתן לקבל ברדיו דיגיטלי ולא ניתן לקבל היום ברדיו אנאלוגי: מדריך תוכניות אלקטרוני.

אמיר לוי: פרטים על התכנים והשירים.

אמיר לוי: איזה תוכנית יש, מה התוכנית הבאה, איזה שיר אני שומע, מי מבצע וכו'.

אמיר לוי: את כל זה ניתן לקבל בשירותים הדיגיטלים.

אמיר לוי: מי שמנוי לכבלים וללוויין הדיגטלי יכול לקבל את שם הסרט, תוכן הסרט, אורך הסרט ומה הסרט הבא.

אמיר לוי: לא ניתן היה לקבל את זה לפני שהכבלים עברו לשידור דיגיטלי ולפני ש"יס" נכנסו.

אמיר לוי: את כל אותם התכנים ניתן לקבל גם ברדיו, דבר שלא קורה היום.

אמיר לוי: ניתן להוריד שירים ותוכניות מלל המשודרים, דיווחי תנועה מתואמים למקומו של הרכב.

אמיר לוי: לא צריך לשמוע את כל הדיווח של גלגל"צ או כל הדיווח של "קול הדרך לעסקים" כדי לדעת אם יש פקק בכניסה לירושלים.

אמיר לוי: פשוט, לפי המיקום של הרכב, ניתן לדעת על פקקי התנועה.

אמיר לוי: ניתן לקבל נתוני מזג האוויר, לפי מיקום הרכב, ובסוף שירותים אינטראקטיבים.

אמיר לוי: כל השרותים הללו, לא ניתן לקבל ללא מעבר לרדיו דיגיטלי.

נאוה בת-צור: זאת אומרת שהם ניתנים על הצג?

אמיר לוי: כן.

אמיר לוי: אז זה בהיבט של הבעיה הראשונה שהצגנו קודם – פגיעה בצרכן.

אמיר לוי: בעיה שניה זה פגיעה במגזר העסקי.

אמיר לוי: זה התחום האחרון בענף התקשורת שנשאר חסום בפני המגזר העיסקי.

אמיר לוי: התחום היחיד ברדיו שהמגזר העסקי ברדיו היה יכול להיכנס, זה תחום הרדיו האזורי.

אמיר לוי: גם שם לא ניתן יותר להיכנס מכיוון שהיצע התדרים מוגבל.

אמיר לוי: כל תחום הבזק והסלולאר ותחום הטלוויזיה הרב-ערוצית, ותחום הטלוויזיה המסחרית, בתחום הדואר שהיה בשנה שעברה במסגרת חוק התכנית הכלכלית - בכולם מותר לסקטור העיסקי לפעול.

אמיר לוי: בתחום הרדיו הארצי, משום מה, עד היום, אסור לסקטור העיסקי לפעול.

אמיר לוי: בעצם, במצב הקיים, לא ניתן בתחום הזה להתחדש מבחינה טכנולוגית ולצעוד קדימה.

אמיר לוי: ברורה לנו ההשפעה של טכנולוגיות על הצמיחה במשק.

אמיר לוי: בעיה שלישית זאת פגיעה במשק בכל מה שקרוי "פוטנציאל הצמיחה של המשק".

אמיר לוי: תחום אחד הוא תחום הרדיו, שאותו הצגתי, והתחום והשני הוא תחום הפרסום ברדיו.

אמיר לוי: ברגע שהיצע תחנות הרדיו המסחריות והיצע הפרסום יגדל, בסופו של דבר יותר אנשים יוכלו לפרסם ברדיו.

אמיר לוי: יהיו יותר מפרסמים קטנים, המחירים מן הסתם ירדו, ובעצם כולם יהנו מזה.

אמיר לוי: זה משהו שיכול להשתרשר בסופו של דבר גם למחירי המוצרים הסופיים.

אמיר לוי: מה אנחנו מציעים?

אמיר לוי: וזה מונח על שולחנכם, במסגרת הצעת החוק.

אמיר לוי: אחד, זה הפצה קרקעית.

אמיר לוי: ועדת מכרזים בין-משרדית תפרסם מכרז למה שקרוי "תשתית להפצת שידורי רדיו".

אמיר לוי: זה המלבן העליון הראשון.

אמיר לוי: יהיה בעל זיכיון שיהיה בעל תשתית להפצת שידורי רדיו דיגיטלים.

אמיר לוי: אותה תשתית שבאמצעותה אפשר יהיה להפיץ בין 40-50 תחנות רדיו ארציות, אותו מספר שמשה גלילי ציין קודם.

אמיר לוי: את מי יפיץ אותו בעל זכיון לתשתית?

אמיר לוי: המלבן הימני זה גופי שידור חדשים.

אמיר לוי: מועצת הרשות השניה תיתן רשיונות לגופים חדשים שיעמדו בתנאי סף שהיא תקבע.

אמיר לוי: הם יוכלו לבוא לבעל אותה תשתית ולהפיץ בכל תחנת רדיו שירצו.

אמיר לוי: אחד ירצה לעשות תחנת רדיו ארצית עם שירים עבריים, אחר ירצה תחנת רדיו ארצית לילדים, תחנה ארצית לג'ז, מורשת, מיעוטים וכו'.

אמיר לוי: ניתן יהיה לקבל רשיון ממועצת הרשות השניה.

אמיר לוי: זה גם הגוף שיפקח על בעלי הרשיונות, בדיוק כמו שהם מפקחים היום על הרדיו האזורי.

אמיר לוי: המלבן האמצעי זה גופי שידור קיימים, מה שקרוי must carry - - -

דוד טל: אתה אומר שלא תקום איזו ועדה בלשכת ראש הממשלה במקום הרשות השניה לצורך העניין הזה.

אמיר לוי: אני אענה על הכל בסוף.

אמיר לוי: הרשות השניה היא ברת-הסמכא לעניין התוכן.

אמיר לוי: נושא התשתית זה נושא בין-משרדי.

אמיר לוי: לנושא התוכן יש את הרשות השניה שלה יש את כל הסמכויות.

אמיר לוי: הסמכויות החדשות מוענקות לה באמצעות הצעת החוק שמונחת על שולחנכם.

אמיר לוי: המלבן הכתום האמצעי זה גופי שידור קיימים.

אמיר לוי: על אותה תשתית, מה שנקרא must carry – כמו שהיום הכבלים והלוויין מחוייבים להעביר את ערוץ 1, ערוץ 2, ערוץ הכנסת והערוצים היהודיים, גם כאן קבענו שמי שיהיה בעל התשתית יהיה חייב להעביר את כל תחנות הרדיו האזוריות, מספר תחנות של רשות השידור ותחנות גלי-צה"ל וגלגל"צ.

אמיר לוי: כמובן שיהיה תשלום עבור השימוש בתשתית, אבל לא תהיה לו אפשרות לסרב להעביר.

אמיר לוי: למשל, רדיו ירושלים ירצה לעלות על אותה תשתית באופן ארצי.

אמיר לוי: הנושא השלישי, וזה המלבן השמאלי ביותר – זה תחנות רדיו ארציות מאוחדות.

אמיר לוי: במסגרת הצעת החוק, יש אפשרות לתחנות רדיו אזוריות להתמזג לתחנה ארצית.

אמיר לוי: תוכלנה לעשות את זה שתי תחנות או יותר, אין שום מגבלה.

אמיר לוי: הכוונה לא לפגוע בשחקנים הקיימים ולתת להם את מלוא האפשרויות הקיימות.

אמיר לוי: הם יוכלו להישאר אזוריות ואם ירצו להתמזג לתחנות אזוריות ולהתמודד בצורה יעילה מול שחקנים חדשים, שזה המלבן הימני ביותר, יוכלו תחנות הרדיו האזוריות לבחור לעשות את זה.

אמיר לוי: יש להן את כל הבחירה איך להמשיך לפעול, מיום שהצעת החוק תעבור.

אמיר לוי: אופציה שניה שקיימת במסגרת הצעת החוק, זה הפצה לוויינית.

אמיר לוי: אני עובר עכשיו לחלק התחתון הצהוב.

אמיר לוי: כמו שאמרתי, החלק הראשון זה הפצה קרקעית – מישהו יזכה בזיכיון ויקים תחנת שידור.

אמיר לוי: אותה תחנת שידור תפיץ את זה קרקעית.

אמיר לוי: אופציה שקיימת כבר היום, ואמנם לא נותרו הרבה משיבים, זה להפיץ תחנת רדיו ב אמצעות הלוויין.

אמיר לוי: שוב, זה דיגיטלי, והרשות השניה היא זו שתיתן את הרשיונות.

אמיר לוי: הביצה הימנית זה גופי שידור חדשים שיוכלו ללכת לרשות השניה ולקבל רשיון.

אמיר לוי: השניה – גופי שידור קיימים, יכולים ללכת ללוויין.

אמיר לוי: שר התקשורת רק נותן את הרשיון להפצה ולתשתית.

אמיר לוי: שימו לב, המלבן הראשון זה תשתית, הקטנים זה תוכן, הביצה העליונה זה תשתית, שתי הביצים התחתונות זה תוכן.

אמיר לוי: כל מה שתשתית זה ממשלה, כל מה שתוכן זה הרשות השניה.

אמיר לוי: זאת האבחנה בעצם - שמרנו בעצם על המצב שכל נושא התוכן נותר ברשות השניה.

אמיר לוי: מה נרוויח מהמהלך?

אמיר לוי: הגדלת חופש הבחירה של הצרכן.

אמיר לוי: אין לנו שום ספק שתהיה העשרה של תכני השידור והרחבת המגוון שמוצע היום, ואנחנו מכירים את זה מהטלוויזיה.

אמיר לוי: שיפור משמעותי באיכות השידור.

אמיר לוי: הקליטה תהיה נוחה בכל הארץ ובאיכות שידור מאוד גבוהה.

אמיר לוי: שירותי ערך מוסף – הצרכן יתחיל לקבל.

אמיר לוי: עידוד המגזר העסקי – פה אנחנו מצפים לראות שחקנים חדשים וטכנולוגיות חדשות.

אמיר לוי: צמיחת תחום הרדיו – גם כאן

אמיר לוי: אנחנו מצפים שהתחום הקיים יצמח הרבה יותר ממה שהוא צומח כשהוא אנאלוגי.

אמיר לוי: צמצום המעורבות הממשלתית כשחקן דומיננטי בתחום – בדיוק כמו בתחום הבזק ובתחומים אחרים, שבהם הממשלה הבינה שאין מקום למעורבותה, למעט אולי ערוץ 1 או במסגרת תחום מאוד ספציפי שבו חשוב לשמור על תחום ציבורי, גם כאן אין שום סיבה ומקום למנוע משחקנים פרטיים להיכנס.

אמיר לוי: הכל בכפוף לזה שמתקיים עליהם פיקוח ציבורי נאות.

אמיר לוי: על כן אנחנו מצפים שהממשלה תמשיך לקיים, דרך רשות השידור וגלי צה"ל, מסגרת מסויימת, אבל שלצד אותם תכנים ציבוריים, תתקיים גם מערכת פרטית שבעצם תספק תכנים נוספים.

אילן ליבוביץ: האם יש כוונה לסגור חלק מהתחנות?

אמיר לוי: לא.

אמיר לוי: אין שום כוונה כזו וזאת החלטה של רשות שידור.

אבשלום וילן: כאן אתה נכנס כבר לדיון אידיאולוגי.

אמיר לוי: תשימו לב למלבן האמצעי.

אמיר לוי: בגופי שידור קיימים: ה- must carry הוא לא רק על התחנות האזוריות, הוא חל גם תחנות של רשות שידור ותחנות גלי צה"ל.

אמיר לוי: אותו בעל זיכיון יהיה חייב להעביר את התחנות האלה.

אמיר לוי: ואין כאן בעצם סגירה של אותן תחנות.

אמנון כהן: השוק כבר יכתיב מי ייסגר ומי לא.

אמיר לוי: מה השלבים ביישום הרפורמה?

אמיר לוי: 1.

אמיר לוי: קידום שידורי רדיו דיגיטליים בהפצה קרקעית תשתית - פרסום מכרז להקמה ותפעול של מערך משדרים - עד 1.4.05, ועדת מכרזים בין משרדית, תקשורת ואוצר.

אמיר לוי: תוכן - הענקת רישיון להקמת תחנות רדיו - עד 1.5.05, על-ידי מועצת הרשות השניה.

אמיר לוי: 2.

אמיר לוי: קידום שידורי רדיו דיגיטליים בהפצה לווינית, זה הביצים הצהובות.

אמיר לוי: תשתית - הענקת רישיון להקמה ותפעול של תחנת הזנה לווינית - מיידי, כי הלוויין קיים, ואין שום מניעה ברגע שהחקיקה עוברת לתת את זה.

אמיר לוי: תוכן - הענקת רישיון להקמת תחנות רדיו - עד 1.5.05, זה מסונכרן עם השלב הראשון כי יתכן תחנות שירצו להפיץ מייד בלוויין וברגע שתהיה תחנת שידור, אז אולי לעבור מייד לתחום הזה.

אמיר לוי: כל עוד יש משיבים פנויים בלוויין, אין שום מניעה שזה יקרה.

אמיר לוי: שלב שלישי זה ה- must carry שעליו דיברתי, זה המלבן האמצעי: לחייב את בעל הזיכיון להפצת שידורים קרקעיים להפיץ את שידורי התחנות הקיימות.

אמיר לוי: התחנות- תחנות הרדיו הקיימות (קול ישראל, גל"צ, התחנות האזוריות).

אמיר לוי: הגורם המסדיר – שר התקשורת.

אמיר לוי: נושא רביעי זה נושא המיזוגים בתחום הרדיו האזורי: לאפשר לתחנות הרדיו האזוריות (האנלוגיות) להתמזג לתאגיד אחד.

אמיר לוי: הגורם המסדיר – הרשות השנייה.

אמיר לוי: כל תחנה/תחנות שתרצנה להתמזג, תפננה לרשות השניה שתקבע מדיניות וכללים למיזוג.

אמיר לוי: יתאפשרו מיזוגים כבר היום.

אמיר לוי: הנושא האחרון זה מה קורה בעולם?

אמיר לוי: מגמה כלל עולמית בתחום הטלקומוניקציה – מעבר מטכנולוגיה אנלוגית לטכנולוגיה דיגיטלית: זה קרה בטלוויזיה הרב ערוצית.

אמיר לוי: גם אצלנו בישראל זה קרה מהר מאוד.

אמיר לוי: קרה בתחום הטלפוניה הסלולארית, הטלפוניה הנייחת והפצת שידורי הטלוויזיה והרדיו.

אליעזר כהן: זה בצד הטכנולוגי, מה עם מעורבות הממשלה, בדקתם?

אמיר לוי: אני אענה על זה.

אמיר לוי: אנחנו בשקף האחרון.

אמיר לוי: אנחנו רואים שהדבר הזה קורה במרבית המדינות, לא בתחום הרדיו אלא בתחומים אחרים, וגם בישראל זה קורה.

אמיר לוי: מה קורה בתחום הרדיו דיגיטאלי בעולם: היקף המגמה – בלמעלה מ- 40 מדינות באירופה, ארה"ב ואסיה כבר הוסדרה התשתית הרגולטורית והטכנולוגית לשידורי רדיו דיגיטאליים; ביניהן - אנגליה, ארה"ב, ספרד, בלגיה, דנמרק, אירלנד וסינגפור, מדינות שישראל בהחלט רוצה להשתוות אליהן באספקטים אחרים.

אמיר לוי: בכל אלה כבר הוסדרה התשתית.

אמיר לוי: סוג הטכנולוגיה – באירופה אימצו את מודל ההפצה הקרקעית לעומת ארה"ב שנשענת בעיקר על שיטת השידור הלווינית.

אמיר לוי: אימוץ הטכנולוגיה – כמו שהסביר קודם משה, זה לוקח מספר שנים.

אמיר לוי: אנחנו הערכנו בין 5 – 7 שנים.

אמיר לוי: מה שאומר, שבשלבים הראשונים לא יופסקו השידורים האנאלוגים, כדי שלא יקרה מצב שהצרכן פתאום לא קולט.

אמיר לוי: אנחנו לא רוצים להביא למצב שעוברים לדיגיטלי ופתאום כל הצרכנים חייבים לרוץ ולקנות מכשירים דיגיטלים.

אמיר לוי: על כן אנחנו אומרים שהפסקת השידור האנאלוגי יהיה בטווח הארוך ובהתאם להתפתחות השוק.

אמיר לוי: אנחנו מעריכים שזה יקח 5 – 7 שנים.

אמיר לוי: אני רוצה להדגיש, שגם בישראל עברנו לדיגיטלי בתחום אחרים: בסלולארי עברנו ב- 94', כשסלקום נכנסו לתחום.

אמיר לוי: בתחום הנייח, בשנת 96', כשבזק החליטה לשדרג את התשתית שלה לתשתית ספרתית, ובכבלים.

אמיר לוי: "יס" הם רק דיגיטלים וכשהם נכנסו, בשנת 1999, אז גם הכבלים החלו לשדרג את התשתית שלהם לתשתית דיגיטלית.

אמיר לוי: אתם רואים שבתחומים האחרים זה קרה מזמן.

אילן ליבוביץ: התייחסת לתחום הרדיו ולא התייחסת לשוק של הפרסום.

אילן ליבוביץ: אני קורא בדברי הפרסום שלכם שזה אמור לקדם את התחרות בתחום הפרסום.

אילן ליבוביץ: הייתי רוצה לשמוע התייחסות לכל התחום של הפרסום.

אילן ליבוביץ: אם אתה צופה 40 תחנות ארציות, איך זה מתחלק מבחינת הפרסום?

אבשלום וילן: מעבר לקידום הטכנולוגי וההנחה האידיאולוגית כאילו הקליטה של המגזר העסקי בהכרח תביא להגדלת שוק משמעותי, השאלה היא כלכלית: האם עשיתם הערכות כלכליות בכמה יגדל שוק הפרסום?

אבשלום וילן: איך הוא יתפלג בין האזורי לארצי?

אבשלום וילן: ואיך זה ישפיע על הערוצים הציבוריים?

אבשלום וילן: לי יש הנחת יסוד, שאני רוצה לשמור על השידור הציבורי כי בישראל כי יש לו ערך מוסף מאוד חשוב.

אבשלום וילן: בכל פעם של פריצת דרך טכנולוגית, אתם בעצם מכים - ראה מצבו העגום של ערוץ 1 הטלוויזיוני, ראה איך שאתם מורידים אגרה ושולחים את הרדיו להסתדר לבדו.

אבשלום וילן: העסק לא נעשה בצורה מתוכננת, שקולה.

אבשלום וילן: הרביעייה האמריקאית במירוץ שליחים תמיד מפשלת בהחלפת המקל.

אבשלום וילן: אמנם יש להם את הרצים הכי טובים, אבל הם אף פעם לא יודעים להחליף מקל כמו שצריך.

אבשלום וילן: אתם בדיוק באותה שיטה.

אבשלום וילן: אני לא רואה פה החלפת מקל מסודרת.

אבשלום וילן: איך שומרים על האן.

אבשלום וילן: פי.

אבשלום וילן: אר הישראלי או על הרדיו הציבורי, והטלוויזיה הציבורית כפי שיש באירופה?

אבשלום וילן: תסביר לי במספרים כלכליים איך אתם רואים את המערכת הזאת עובדת?

אליעזר כהן: התרשמתי שנעשית עבודה עצומה מצד הרבה מאוד גורמים.

אליעזר כהן: זה מפעל לאומי יפה מאוד, ואני מברך על הירידה של האסימון בעניין מעורבות הממשלה במשק.

אליעזר כהן: אבל מצד אחד אנחנו רצים ומובילים בטכנולוגיות ומצד שני, יש בעיה של טווח שידור.

אליעזר כהן: טווח שידור זה פונקציה של עוצמת משדר וממסרים.

אליעזר כהן: אני לא מבין למה לא נעשית השקעה גם בזה.

משה כחלון: אני מבין שכל הדברים האלה הם דברים ארוכי טווח.

משה כחלון: השאלה אם זה באמת ישדר במאי, אז איך באמת עושים את זה?

משה כחלון: אחד ישבור את הרגליים של השני, זה לא רק שלא יעבירו מקל.

דוד טל: היות ואדוני חדש כאן בוועדה, אני רוצה לגלות את אוזניך, שבדרך-כלל הרעיונות שמביאים לפה הם בדרך-כלל רעיונות טובים, הגם שיש לנו השגות לגבי היישום שלהם ולמה צריך להביא אותם עכשיו בחוק ההסדרים.

דוד טל: אבל, בפועל מגיעים לכאן עם הצעות חוק, וכשצריך ליישם את ההצעות, אתה רואה שזה הולך ודועך עם הזמן.

דוד טל: אני בהחלט מסכים לנושא של איכות ותחרות, אבל תראה, הם הביאו בזמנו את הנושא של התחרות בשוק התקשורת.

דוד טל: נכון עידית?

דוד טל: את סיפרת לי על התחרות בשוק התקשורת עם הקישוריות.

דוד טל: פתאום הכל נבלם.

דוד טל: כל הזמן מדברים על תחרות ומשכנעים אותנו בתחרות ולאחר מכן, מכל מיני סיבות, עוצרים את זה.

דוד טל: זה מוביל אותי לשאלה הבאה: למה בנושא אחד, אתה אומר שהשר יסדיר את זה, אז למה לא ניתן את הסמכות הזו למועצת הרשות השניה.

דוד טל: זו מועצה ציבורית, ננתק את זה מהפוליטיקה.

דוד טל: הרי אמרת לנו שאתה רוצה שהמעורבות של הממשלה תהיה פחותה.

דוד טל: בנושא אחר, לא ברור לי מה שגבירתי אמרה, שנראה את זה בצג של הרדיו.

דוד טל: השאלה אם צריך לקנות רדיו חדש ברכב ובבית?

קריאה: כן.

דוד טל: וזה עולה קצת כסף?

אמנון כהן: אני רוצה לומר לחברי הוועדה שיש עוד שני נושאים לגבי חוק ההסדרים, שהם לא פשוטים: יש נושא של הסדרת הממגנון למימון הפצת שידורי הרשות השניה ונושא של הארכת כהונה של מועצת הרשות השניה.

אמנון כהן: גם על זה נצטרך לתת את הדעת.

אמנון כהן: אני מבקש ממשרד האוצר ומחברי ועדת הכלכלה להעביר חומר מסודר, שקפים וכל חומר שהוא רלוונטי.

אמנון כהן: תכינו תשובות לכל השאלות שנשאלו כאן.

אמנון כהן: הדיון הבא יתקיים יחד עם שרת התקשורת שגם תגיד את ה"אני מאמין שלה".

אמנון כהן: איך היא רואה את כל המהפכה בענף התקשורת והרדיו.

אמנון כהן: אני מודה לכולכם על ההשתתפות.