ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 348, 2005-01-18 09:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני מתנצל על האיחור, כיוון שהייתי בוועדת הכנסת.

איתן כבל: ב- 13.7 הצעת החוק שמונחת על השולחן עברה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת.

איתן כבל: התקיימו עד עתה 4 דיונים.

איתן כבל: היום הוא הדיון החמישי.

איתן כבל: הדיון האחרון היה באמצע דצמבר, 14 לדצמבר.

איתן כבל: הוועדה החליטה, בהצבעה, ברוב מוחלט, על מספר עקרונות.

איתן כבל: העיקרון המרכזי שבגלי צה"ל לא תהיינה פרסומות.

איתן כבל: זה העיקרון שאולי הוא המרכזי בתוך כל החקיקה הזו.

איתן כבל: נקודה נוספת היא שיתאפשר במשך ½ 4 דקות בשעה לשדר חסויות ולשדר תשדירי שירות.

איתן כבל: כמו כן – שתחולת החוק היא לשנה.

איתן כבל: הביצוע יחל 3 חודשים מיום פרסום החוק.

איתן כבל: התקנות – באישור ועדת הכלכלה, והשר, שר הביטחון, ידווח כל שלושה חודשים לוועדת הכלכלה על ביצוע החוק, לרבות על ההכנסות שהיו בפועל בשלושת החודשים שעברו, וההכנסות הצפויות במהלך שלושת החודשים הבאים.

איתן כבל: היועץ המשפטית התבקשה להכין נוסח, והוא מונח עתה על שולחן הוועדה לשם הצבעה.

איתן כבל: אני רוצה להיכנס, ברשותכם, לעניין עצמו.

איתן כבל: אני מבקש מהיועצת להסביר בדיוק את הנקודות שעדיין נותרו לנו.

אתי בנדלר: בהתאם להנחיות הוועדה הכנתי נוסח, ומה שנשאר להתלבטות, לדיון ולהחלטה של הוועדה הוא בעצם עד כמה לצמצם את ההגדרה של "תשדירי שירות".

אתי בנדלר: כפי שנאמר, ההנחיה היתה לגרום לכך שבכלל תשדירי שירות לא ייכנסו תשדירים שעשויים לשמש, בעצם, פרסומת לכלל הציבור.

אתי בנדלר: אני מפנה אתכם להגדרת "תשדירי שירות" שמופיעה בדף השני, וכאן יש שלושה סוגים של תשדירים שייחשבו, לפי הצעת החוק, לתשדירי שירות.

אתי בנדלר: החלק הבעייתי הוא בפסקה (1) של ההגדרה, שאני מבקשת לקרוא: "תשדיר שירות" – תשדיר שהוא אחד מאלה: תשדיר מטעם גוף ציבורי שמטרתו מתן שירות לציבור, בין בדרך של מתן מידע והדרכה לגבי שירותים ציבוריים או לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון סוגי מוצרים, ובין בדרך של הכוונה או מתן ייעוץ בנושאים שבטובת הציבור, והכל בלא ציון שמו של יצרן מסוים;" וכאן הכנסתי הערה.

אתי בנדלר: כתבתי שדורון אבני, שלמי שאינו מכיר – הוא היועץ המשפטי של הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו, המפקחת על פעולתן של תחנות הרדיו האזוריות שניזונות, בעצם, מפרסומות, והן אלה העלולות להיפגע מקבלת הצעת החוק, ככל שהיא תהיה רחבה יותר.

אתי בנדלר: הוא מציע למחוק מתוך הפסקה הזו את המילים :"..

אתי בנדלר: או לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון סוגי מוצרים".

אתי בנדלר: את הטעמים לכך אני אסביר בקצרה, ואולי הוא ירחיב, ברשותך, לאחר מכן, שתשדיר שמטרתו קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון סוגי מוצרים יכול להוות מנוף לשידור של תשדירי פרסומת.

אתי בנדלר: באותה הגדרה מופיעות גם המילים "תשדיר מטעם גוף ציבורי" כאשר המונח "גוף ציבורי" מוגדר בדף הקודם, ובקשר לאחד מהסוגים של גוף ציבורי, בפסקה (5), נאמר: "גוף הפועל שלא למטרות רווח;".

אתי בנדלר: כאן מציע דורון אבני שוב – תיקון - -

דורון אבני: אני מושך את ההערה.

דוד טל: מה היתה ההערה שלו?

אתי בנדלר: הוא ביקש מצד אחד להרחיב את הסוגים של "גוף הפועל שלא למטרות רווח" ומצד שני לצמצם, אבל אתה רוצה שאני אסביר את ההערה שהוא מושך?

דוד טל: אני אגיד לך למה – אני רוצה לאמץ אותה.

אתי בנדלר: המטרה העיקרית של ההערה שלו, בעצם, היא שלא כל גוף הפועל שלא למטרות רווח יוכל לפרסם או למסור תשדירי שירות לגלי צה"ל, אלא רק אם הוא פועל למטרות של חינוך, תרבות, מדע, אמנות, בריאות או רווחה.

אתי בנדלר: מצד שני, לעורכת הדין נגה רובינשטיין, נציגת היועץ המשפטי ממשרד המשפטים, יש הערה ביחס למונחים האלה, והיא תסביר את ההערה שלה, בעצמה.

אתי בנדלר: אלה, בעצם, ההערות שנשארו פתוחות מבחינתי, אלא אם כן הוועדה תרצה לדון.

איתן כבל: יש לנגה רובינשטיין הערה נוספת, לגבי התחולה.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק הממשלתית, במקורה, לא דיברה על הוראת שעה, אלא דיברה על הסדר שאנחנו חשבנו לנכון שיהיה.

נגה רובינשטיין: במהלך הדיונים ועדת הכלכלה ביקשה לקבוע את הוראת החוק כהוראת שעה לחצי שנה, ואחר כך לשנה.

נגה רובינשטיין: לאחר שעשינו חישובים, ובהסתכלות על החוק כולו, שכולל הוראות כמו קביעת תקנות ופיקוח, אני חושבת שהוראה של שנה היא עדיין הוראה קצרה מדי כדי שההסדר הזה ייכנס לתוקף.

נגה רובינשטיין: אני סבורה שהוראת החוק צריכה להיות לשנתיים-שלוש.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שמדובר בתקופה קצרה מדי, מצד אחד, בשביל לבחון בעוד שלוש שנים, נניח, הסדר אחר, ומצד שני – היא לא קצרה מדי בשביל שכן ייקבעו התקנות, הוועדה המפקחת תפעל וכן – השר יוכל לקבוע את הנהלים שנדרשים לשם ביצוע מטרות החוק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר שהצבענו על הסעיף הזה.

איתן כבל: לכשנגיע לסעיף הזה אני אעלה אותו להצבעה, על מנת - -

דוד טל: יש לי הסתייגויות לגבי זה.

ליאור חריש: אני היועץ המשפטי של התאחדות תחנות הרדיו האזוריות.

ליאור חריש: אנחנו סברנו לתומנו שבהגדרת "גוף ציבורי", שהתוספת של דורון אבני תבוא במקום התיקון של סעיף (5).

ליאור חריש: אנחנו סבורים שכן ראוי לצמצם את ההגדרה של סעיף (5), שהיא מאד מאד רחבה, רק באמת לגופים שמקבלים תמיכה לפי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב, כמו שמנוסח על ידי עורך הדין דורון אבני, למעט המילה "או", שדי הופתענו לראות אותה בנוסח הצעת החוק.

ליאור חריש: אנחנו חשבנו שהמטרה היתה לצמצם את גדר הגופים שיכולים להיכנס למסגרת "גוף ציבורי" ושהתיקון יבוא במקום התיקון שבסעיף (5).

אתי בנדלר: דהיינו, אתה מציע – במקום "גוף הפועל שלא למטרת רווח" שיהיה: "גוף המקבל תמיכה"?

ליאור חריש: אמת.

ליאור חריש: להיכנס לנושא ההגדרה של סעיף (1) ל "תשדיר שירות" – אל"ף, אנחנו הבנו כבר לאן נושבת הרוח בכל מה שקשור לנושא של תשדירי שירות ושידורי חסות.

ליאור חריש: מה שכן – אנחנו רוצים בכל זאת שתהיה איזושהי אבחנה.

ליאור חריש: ב "שידורי חסות" ברור לנו שייכנסו גופים מסחריים ויתנו חסויות, אבל אנחנו מבקשים להקפיד שבתשדירי שירות באמת תהיה הקפדה שלא תהיה פרסומת.

ליאור חריש: אנחנו חושבים שלצורך השגת המטרה הזו חייבים לבצע תיקון גם בסעיף קטן (1) וגם בסעיף קטן (3).

ליאור חריש: בסעיף קטן (1) אנחנו חושבים שהתוספת של עורך הדין דורון אבני היא חיונית.

ליאור חריש: בהגדרה, כמו שהיא היום יכול להיות פתח מאד רחב לכל מיני גופים כמו מועצות ציבוריות, למיניהן, שנועדו לקדם אינטרסים של גופים מסחריים במשק, כמו מועצות פרי הדר, מועצת החלב, ומגוון שלם של גופים כאלה, שיש, לדעתנו, למנוע מהם את האפשרות לעשות פרסומת עקיפה דרך תשדירי שירות.

ליאור חריש: לגבי סעיף קטן (3) אנחנו סברנו, ועדיין סבורים, שראוי להגביל גם שם, כמו שמוגבל בסעיפים (1) ו- (2) את תשדירי השירות לגוף ציבורי.

ליאור חריש: משום מה לא נכללת פה ההגדרה של מתן תשדירי שירות לגוף ציבורי בלבד.

ליאור חריש: העובדה שמדובר במבצעים והטבות ייחודיים שמיועדים ללקוחות סדירים או לגמלאי כוחות הביטחון – עדיין משמעותה שכל גוף מסחרי במדינת ישראל, שרוצה לפנות לארגוני הצרכנים האלה, שהם ארגונים גדולים, חזקים ומשמעותיים, באיזשהו מבצע ייחודי – יכול להיכנס דרך הקטגוריה הזו, ולתת תשדיר, ואנחנו מתנגדים.

נגה רובינשטיין: אני מתייחסת לחלק שמתייחס לאפשרות שחברה שלא למטרות רווח או לעמותה, לפרסם.

נגה רובינשטיין: עמותה או חברה שלא למטרות רווחה מתאגדות באופן עצמאי, וזה צורת ההתאגדות הפנימית שלהם.

נגה רובינשטיין: הטבות המדינה מוגבלות לעניינים מסוימים או עניינים אחרים.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שאין מקום, בהכרח, לאבחן בין עמותה או בין חברה שלא למטרות רווח שעושה תשדירי שירות למען הציבור, לבין אדם פרטי, למשל, שמעוניין, מכספו, להוציא על כך כסף ולשדר תשדיר למען הציבור.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת – אתה לא חייב להיות מאורגן בצורת התאגדות, בחברה שלא למטרות רווח, או בצורה של עמותה, על מנת לשדר תשדיר שירות.

נגה רובינשטיין: כי בעצם, מה אנחנו רוצים כאן?

נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים להבטיח שגלי צה"ל לא תשדר פרסומת, אלא תשדר תשדיר לטובת הציבור, בכללותו.

נגה רובינשטיין: היו גם חברות מסחריות שעשו תשדירים וכל עוד הן לא מקדמות מוצר ספציפי שלהן, וכל עוד הן לא מקדמות את שם החברה שלהן, אני חושבת שיש קושי בהטלת המגבלה.

דוד טל: אבל יש, בכל אופן, אפשרות שזה לא לכלל הציבור, אלא רק לגזרה מסוימת בתוך הציבור.

דוד טל: אני, אגב, בעד.

דוד טל: הטענה היא טענה, אבל אף על פי ולמרות מה שהוא אמר, אני בעד זה שנניח ל "חבר", לצורך העניין הזה, גמלאי צה"ל – שבמסגרת הזו של גלי צה"ל אפשר יהיה להעביר להם מסר כזה או אחר.

נגה רובינשטיין: אבל המגבלה שכאן דובר עליה היא מגבלה מבחינת תוכן, אני מדברת על כך שיהיה גוף שיכול להביא את אותו תוכן שאפשר לשדר, שיהיה גוף שיכול להביא את התוכן לשידור.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שזה לא משנה אם זו עמותה, חברה שלא למטרות רווח, גורם פרטי או חברה מסחרית, כל עוד אנחנו שומרים על זה שהתוכן יהיה התוכן כפי שמוסכם גם כאן.

איתן כבל: כיוון שאני לא ניהלתי את הדיון הקודם, הצוות כאן העיר לי לגבי אופן ההתנהלות, בעיקר לאור הדיונים הקודמים – אני מבקש ממך להתחיל להיכנס לעניין.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח כאן את כל הדיון מחדש.

איתן כבל: אין זו הכוונה.

איתן כבל: נשארו מספר נקודות פתוחות פעם אחת, ופעם שניה יש גם נקודות של שינויי נוסח כאלה ואחרים.

אתי בנדלר: אני ביקשתי, אפילו לא זכרתי, לאשר את הנוסח באותם סעיפים שלא היה שום נוסח בפני הוועדה, אלא נקבעו רק עקרונות.

דוד טל: אתה צודק, אבל אם יורשה לי – הערה קטנה אחת, כי כנראה אאלץ לעזוב.

דוד טל: אני לא אתייחס לכל שאר הדברים.

דוד טל: בכל מקרה, אני חושב שבסעיף 3, במידה ודעתי תישמע ותתקבל, אני מדבר על זמן שידור מירבי לשידורי חסות – אני מבקש שיהיה שם 6 דקות ולא ½ 4 דקות, והחוק הזה, בסעיף 9, יעמוד בתוקפו עד תום שנתיים מיום התחילה.

דוד טל: אני חושב שזה פרק זמן סביר.

איתן כבל: אמרתי- כשנגיע אליו.

דוד טל: יכול להיות שלא אהיה כאן, אז לפחות דבריי נאמרו, ואם לא תתקבל דעתי – שהיועצת המשפטית תרשום את זה כהסתייגות.

אתי בנדלר: אז בעצם אנחנו חוזרים לנושא שהוועדה התחילה לדון בו – הגדרה של "גוף ציבורי".

אתי בנדלר: אני מבקשת שהוועדה תחליט לגבי פסקה (5).

אתי בנדלר: אני מבינה שרק לגביה - - אני אקרא את ההגדרה ושהוועדה תחליט: "גוף ציבורי" – כל אחד מאלה: משרד ממשלתי ומוסדות המדינה; רשות מקומית; גוף הממלא תפקיד ציבורי על פי דין; תאגיד או גוף שהוקם בחוק; גוף הפועל שלא למטרות רווח;" הערות נשמעו רק לגבי פסקה (5) - - -

לאה ורון: עורך הדין חריש, אתה לא רוצה להישאר בעניין של פסקה (5)?

לאה ורון: הערת את ההערות שלך.

ליאור חריש: כן.

אתי בנדלר: עורכת הדין נגה רובינשטיין – מה את מציעה?

נגה רובינשטיין: אני מציעה את ההצעה שמעלה חברתי ממשרד התקשורת: "גורם שתשדיר השירות מטעמו אינו למטרות רווח".

נגה רובינשטיין: ההתייחסות כאן היא לתוכן, בעצם, ולא לגורם המפרסם.

אתי בנדלר: זאת אומרת – גלי צה"ל יצטרכו לבדוק מה המטרה של תשדיר השירות ?

נגה רובינשטיין: גם.

קריאה: צריך לבחון כליות ולב.

נגה רובינשטיין: זה לא רק עניין של כליות ולב.

נגה רובינשטיין: כל הכוונה בחוק הזה זה להגדיר את התוכן שמשודר, ובעצם, בגלל שאנחנו חוששים שגלי צה"ל לא יוכלו לבחון את התוכן המשודר, אנחנו הולכים לגורם שמשדר.

נגה רובינשטיין: להגיד שגלי צה"ל יכולה לבדוק האם מדור בעמותה, גוף שלא למטרות רווח – זה גם סוגיה שאני לא בטוחה שגלי צה"ל יכולה לעשות בעצמה.

איתן כבל: אנחנו שוכחים שיש גם את הסעיף שמגדיר "תשדיר שירות".

איתן כבל: למה אנחנו צריכים לעשות מזה יום לימודים ארוך, כשכבר יש לנו את ההגדרה של "תשדיר שירות"?

איתן כבל: זאת אומרת, כשאתה מגדיר גוף הפועל שלא למטרות רווח – קודם כל, הגדרת: כל גוף שפועל שלא למטרות רווח.

איתן כבל: הוא, בכל מקרה, אם הוא רוצה לתת תשדיר שירות או תשדיר חסות, הוא חייב לפעול בתוך המגבלות, או של שידור חסות או של תשדיר שירות.

איתן כבל: אחר כך נלך למשפטנים ונשלם להם כדי להסביר את זה.

אתי בנדלר: ירשה לי, אדוני, בכל זאת אני מבקשת להסדיר את ההערה: אחד מסוגי תשדירי השירות זה תשדיר מטעם גוף ציבורי.

אתי בנדלר: לצורך זה מוצעת ההגדרה של "גוף ציבורי", שבה אנחנו דנים כרגע.

אתי בנדלר: מה שאומרת נגה רובינשטיין הוא שבהגדרה של "גוף ציבורי" לא נאפיין את הגוף אלא את סוג התשדיר.

אתי בנדלר: דהיינו – שגם אם גוף עסקי שמטרותיו הן הפקת רווחים - - -

נגה רובינשטיין: או אדם פרטי.

אתי בנדלר: או אדם פרטי, מישהו שיש לו הרבה מאד כסף ורוצה לעשות כסף, אבל הוא רוצה איזשהו תשדיר שהמטרה שלו היא לא לצורך הפקת רווחים, אלא למטרה ציבורי כלשהי – היא רוצה לאפשר לו את זה.

אתי בנדלר: לכן, יש צורך להכריע, בכל זאת, בעניין פסקה (5), האם גוף פועל שלא למטרות רווח או שהתשדיר יהיה שלא למטרות רווח.

מיכאל מירון: זאת אומרת – חברת "זוגלובק" תורמת לחיילים או - -

אתי בנדלר: בדיוק.

איתן כבל: ברשותך – אנחנו כאן נכנסים לפינה מאד "פינתית" בכל ההתייחסות של מה הן ההגדרות של "תשדיר שירות", כי מה העניין?

איתן כבל: הרי כל המהות היא לא כמה הוא מרוויח או לא מרוויח – המהות המרכזית היא שגופים שהם לא למטרות רווח תינתן להם פלטפורמה במקום כמו גלי צה"ל, שיוכלו להביא את המסר שלהם, לא את דבר המפרסם.

איתן כבל: אני חושב שאנחנו מייצרים פה מהומת שווא.

אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף ולומר שאם מאשרים לכל אדם ולכל גוף עסקי לפרסם, לא צריכים בכלל את ההגדרה של "גוף ציבורי".

אתי בנדלר: נלך רק על מטרות התשדיר, וזהו.

איתן כבל: הרי לא הולכים לפתוח את גלי צה"ל בשבוע הבא בפעם הראשונה.

איתן כבל: אני לא מניח שאלפים יידפקו ביהודה הימית, ויעמדו הגורמים הפרטיים וכל אותם גופים שאנחנו מנסים.

איתן כבל: יש גם מה שנקרא – סבירות, ואנחנו פועלים ברוח הסבירות.

איתן כבל: הסבירות היא שעד היום הזה, פחות או יותר, הרי התהליך היה שגלי צה"ל הרימו לחברה' להנחתה, מה שנקרא.

איתן כבל: הם אמרו: נביא פרסומות, בגלל הבג"ץ והכל יסתדר כדי להכניס את כל מה שהם עשו עד היום במחלוקת, לעגן אותו בצורה מסודרת.

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: כל אחד והשיטות שלו, אני רק אומר:

איתן כבל: בואו לא נפריז בעניין הזה, בואו לא נגיע למקומות שלא התכוונו.

איתן כבל: גוף שלא למטרות רווח – ברוב המקרים אנחנו מדברים על גוף ציבורי או שיכול להיות שזו עמותה.

איתן כבל: "האגודה למלחמה בסרטן".

איתן כבל: אנחנו מניחים שהיא פועלת למטרות רווח, לא רק למטרות המנהלים והמפעילים שלה.

איתן כבל: זאת אומרת – הנקודה היא, אני חושב, נגה, שאנחנו הקדשנו לזה קצת יותר ממה שצריך.

איתן כבל: אני מציע להשאיר את סעיף (5) כמו שהוא.

איתן כבל: אני מבקש להצביע עליו – מי בעד?

דוד טל: יש לי הסתייגות.

דוד טל: אני הייתי רוצה להכניס: "גוף הפועל שלא למטרות רווח" ואני הייתי לוקח את מה שצוין פה, מה שהביא עורך הדין דורון אבני: "הפועל למטרה של חינוך, תרבות, מדע, אמנות, עבודה, רווחה ובריאות".

דוד טל: להוסיף את המילה "עבודה".

איתן כבל: עם ה – "או" או בלי?

דוד טל: בלי.

איתן כבל: אני רק אגיד לך שכל העניין הזה זה קידום של דברים שהם במסגרות האלה.

איתן כבל: מצד שני, אם לא זכרנו את כל המטרות ואת כל הפעולות?

דוד טל: אז לא זכרנו.

דוד טל: לכן אנחנו, ועדת הכלכלה, שתשוב ותדון בנושא הזה אם מישהו העיר את תשומת ליבנו, ונחשוב אם זה נכון.

נגה רובינשטיין: את הנושא הזה אני חייבת לבדוק אצלי, בבית.

נגה רובינשטיין: יכול להיות שזה ראוי וזה רעיון מצוין, אבל אני צריכה לבדוק את זה אצלי, בבית, כי בעצם מדובר במתן הטבה נוספת.

איתן כבל: את יכולה לעשות שיחת ועידה עכשיו?

איתן כבל: כי אנחנו צריכים לסיים את זה היום.

נגה רובינשטיין: "גוף שלא פועל למטרות רווח הפועל למטרה של חינוך.

נגה רובינשטיין: .."?

דוד טל: וכן הלאה – עבודה, רווחה ובריאות.

אתי בנדלר: אולי אני יכולה להציע לך, להשלים את הצעתך : "הפעול לאחת המטרות המנויות להלן או למטרה אחרת שקבע השר באישור ועדת הכלכלה".

דוד טל: אני תמיד מסכים לדעתה של גברתי.

דוד טל: אז נשאיר את זה במסגרת של השר, כפי שהציעה היועצת המשפטית.

דוד טל: השר הממונה, מעבר למה שכרגע פרטנו, יוכל להוסיף מטרות אחרות באישור ועדת הכלכלה.

דוד טל: אז אנחנו מוסיפים את "...

דוד טל: עבודה, רווחה ובריאות".

דוד טל: "חינוך, תרבות, מדע, אמנות, עבודה, רווחה ובריאות".

קריאה: נוסיף ספורט וחקלאות?

דוד טל: יגיע מישהו ויגיד גם – דת - -

קריאה: זה מיותר, לא?

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה שאליה חתרתי.

איתן כבל: זאת אומרת, שאתה לא תתחיל להטריד את השר ולהגיד לו על גוף שרוצה להעלות עניין מסוים.

איתן כבל: אני לא מציע.

דוד טל: השר מקבל 30 אלף שקל.

דוד טל: שיתכבד וידון, ואם הוא יחשוב שזה נכון, כמדיניות של המשרד - -

גילה גמליאל: אני חושבת שזה מיותר - - -

איתן כבל: אני מעלה כנוסח הרשום במקור, מול ההסתייגות של חבר הכנסת דוד טל.

איתן כבל: מי בעד הנוסח כפי שקיים בהגדרות סעיף (5): "גוף הפועל שלא למטרות רווח"?

איתן כבל: הצבעה בעד הנוסח – 2 נגד – 1

איתן כבל: הנוסח התקבל.

איתן כבל: תוכל להגיש את זה כהסתייגות.

דוד טל: הגשתי.

אתי בנדלר: הסעיף הבא – הוספתי הגדרה של "קדימון" ושל "רבעון" שהם נדרשים לצורך סעיף 3, ואני מבקשת לדלג על זה.

אתי בנדלר: אני אחזור לזה כשנגיע לסעיף 3.

איתן כבל: אז אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לחזור לזה.

איתן כבל: הלאה.

אתי בנדלר: עכשיו ההגדרה של "תשדיר שירות".

אתי בנדלר: אני קוראת: "תשדיר שירות" – תשדיר שהוא אחד מאלה: תשדיר מטעם גוף ציבורי..." כפי שהגדרנו - "...

אתי בנדלר: שמטרתו מתן שירות לציבור, בין בדרך של מתן מידע והדרכה לגבי שירותים ציבוריים או לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון סוגי מוצרים, ובין בדרך של הכוונה או מתן ייעוץ בנושאים שבטובת הציבור, והכל בלא ציון שמו של יצרן מסוים;" אני מזכירה שכאן, המשפט השנוי במחלוקת הוא ""או לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון סוגי מוצרים".

איתן כבל: שדורון אבני מבקש למחוק.

אתי בנדלר: וגם היועץ המשפטי של הרדיו האזורי.

דורון אבני: העמדה שלנו היא שהצעת החוק בעצם נועדה ליצור איזה איזון.

דורון אבני: אם זכור לאדוני, העמדה שאותה הציגה הרשות השניה, מועצת הרשות השניה – שמלכתחילה, חסויות ותשדירי שירות לא צריכים להיות של גופים מסחריים.

דורון אבני: העמדה הזו נדחתה, ועל כן אנחנו חושבים שצריך לשמור על האיזון שהוועדה מצאה לנכון לאמץ, והוא – שתשדירי השירות יעסקו במה שהם מכוונים לעסוק, והוא – שירות לציבור.

דורון אבני: זה לב הכוונה של תשדירי שירות לציבור.

דורון אבני: אין הכוונה לאפשר לגלי צה"ל דברים שאנחנו גם לא רואים ברשות השידור, זה הרי לא יעלה על הדעת.

דורון אבני: וכך אנחנו יכולים למצוא, בדרך של הניסוח שמוצע כאן, למשל – שהתאחדות החברות הסלולריות יעשו תשדירים בגלי צה"ל כי זה קידום ענפים במשק, או את מועצת החלב או ענף הלול, וכל מיני דברים כאלה.

דורון אבני: אם יש בדברים האלה שירות לציבור, אזי ממילא, מתוקף ההגדרה של "תשדיר מטעם גוף ציבורי שמטרתו מתן שירות לציבור" – התשדירים האלה ייכנסו.

דורון אבני: אין כוונה לאפשר קידום של ענפים במשק, וזה לא סתם קידום – זה לרבות תוך ציון סוגי מוצרים.

דורון אבני: אז ממש אפשר לבוא ולעשות תשדירים שבאפיונם - - -

איתן כבל: מה זה לוטראקי יוון?

קריאות: זה תשדיר חסות, זה משהו אחר לגמרי.

דורון אבני: צריך להבין שמה שיכול להתפתח פה זה שאנשים במשק יתאגדו, וכמו שיש היום את התאחדות החברות הסלולריות אני מניח שמחר יהיה את התאחדות ענף המוניות, התאחדות כזו או אחרת - - -

איתן כבל: ואם אנחנו נגדיר שתשדיר לוטראקי יוון יהיה גם חסות.

נגה רובינשטיין: לוטראקי לא נכנס לגלי צה"ל.

נגה רובינשטיין: זה היה ברשות השידור.

איתן כבל: סליחה – בחסות מועצת הביצים.

דורון אבני: זה בסדר.

דורון אבני: את זה קיבלתי.

דורון אבני: זה האיזון בהצעה.

איתן כבל: כשישבתי על העניין הזה – אני קראתי "תשדיר חסות" ואחר כך אני קורא "תשדיר שירות" אני מרגיש שתוך כדי תנועה אני מבלף את עצמי במעבר מהחסות לתשדיר שירות.

איתן כבל: זאת אומרת: כל העניין הוא סמנטיקה.

דורון אבני: ברשותך, אני אסביר מה ההבדל, וההבדל נקבע במפורש בפסיקה.

דורון אבני: לתשדיר חסות יש מבנה מסוים.

דורון אבני: אנחנו מכירים את זה גם מהטלוויזיה בערוץ 2 ובערוץ 1, וגם מגלי צה"ל: "התכנית משודרת בחסות.

דורון אבני: .." כך וכך, אולי עם עוד איזו אמירה – מספר טלפון או כל מיני תוספות.

דורון אבני: המבנה הוא מאד נוקשה.

דורון אבני: כמו שציינת – לוטראקי יוון.

דורון אבני: תשדיר שירות הוא הרבה יותר - - , כי כשמו כן הוא: הוא תשדיר.

דורון אבני: הוא לא בחסות.

דורון אבני: אפשר לשמוע חצי דקה של תשדיר שירות.

דורון אבני: זה לא שמונה שניות.

דורון אבני: ברשות השניה, למשל, חסות זה שמונה שניות.

דורון אבני: תשדיר שירות יכול להיות גם חצי דקה.

איתן כבל: ברשותך.

איתן כבל: אני אומר לך את זה מהצד, כמאזין: הוא, בגלי צה"ל, אותו מעניין רק דבר אחד: מי משרשר.

איתן כבל: זה הסיפור שלו.

איתן כבל: יש את הגופים כמו האגודה למלחמה בסרטן – וזה לא משנה, הוא יכניס להם תשדיר שירות כמה שהם רוצים.

איתן כבל: איפה הנקודה.

איתן כבל: הנקודה היא באותם גופים שאנחנו קוראים להם "על קו התפר".

איתן כבל: הם כבר חושבים, אני רואה את הגלגלים כבר זזים להם בראש.

איתן כבל: הוא אומר את הדבר הבא: כל אלה, והם גם לא כסף גדול, אני אעביר אותם לשידור, זה בסדר גמור: האגודה למלחמה בסרטן וכל הגופים הציבוריים.

איתן כבל: כולם יהפכו להיות חסות, כי גם המפרסם, זה שמבקש לקבל את תשדיר החסות – אותו מעניין שבתוכנית של רזי ברקאי, שאולי זו תוכנית עם אחוז ההאזנה הגבוה ביותר ברדיו, כל מה שרוצה אותו מקבל תשדיר חסות- שרק יגידו את השם שלו.

דורון אבני: כדי שההנחה שלך תהיה נכונה, אז מה שצריך לראות זה האם למשל אם בערוץ 2 המחיר לחסות הוא כמו המחיר לתשדיר פרסומת, כי אתה אומר שכל מה שרוצה המפרסם זה לראות את השם שלו מופיע.

דורון אבני: ולא היא.

דורון אבני: יש הבדל דרמטי בין תשדיר חסות, כמה שמקבלים עליו בערוץ 2 מנתונים שאני מכיר, לבין כמה שמקבלים על תשדיר פרסומת.

דורון אבני: לכן אנחנו רוצים, בעוד שהוועדה החליטה ודחתה את עמדת הרשות השניה בעניין הזה, לפתוח חסויות לגופים מסחריים.

דורון אבני: אנחנו עדיין מבקשים לשמור על היסוד ולאפשר תשדירי שירות בקידום ענפים במשק, איפה שהתשדירים האלה צריכים להיות – בתחנות הרדיו האזוריות.

עדי בן שך: קידום ענפים במשק מעולם לא היה - - יצרני הסלולריים זו באמת דוגמה יפה.

עדי בן שך: מה שיש אצלנו, בעיקרון, זה : קידום פרי הדר, מועצת החלב, בהחלט – ואני חושב שזה תשדיר ראוי.

עדי בן שך: זה לא מקדם יצרן ספציפי.

עדי בן שך: זה בא לקדם ענף שלמדינה יש אינטרס בו.

אתי בנדלר: ומכוח מה תוכל לדחות את בקשת איגוד החברות הסלולריות שניתן כאן כדוגמה לצורך העניין, לכלול תשדיר שירות, אם הם יענו להגדרה?

עדי בן שך: אני לא יודע איך הם יתאגדו, אני לא יודע איזו הגדרה תהיה - -

אתי בנדלר: הם יתאגדו.

עדי בן שך: אני לא יודע מה המטרה.

עדי בן שך: המטרה פה היא מטרה ציבורית ממעלה ראשונה.

עדי בן שך: משרד החקלאות - - -

אתי בנדלר: מה שאני שואלת הוא: ברגע שהם ייכנסו להגדרה, מכוח מה תפעיל שיקול דעת ותגיד שאתה לא רוצה לפרסם כי אתה חשב שהמטרה לא ראויה?

דינה עברי: יכולים להגביל את זה בחקיקת משנה.

דינה עברי: יש שלב של אישור ראש אכ"א לתשדירים, על פי תקנות שיכולות להגביל.

דינה עברי: אם הם יחשבו שזה לא ראוי - - -

רוני פנחס: לא נותנים לחתול לשמור על השמנת.

דורון אבני: אם התשדיר לענף הלול הוא תשדיר למתן שירות לציבור, אזי ממילא – והיועצת המשפטית של הוועדה תתקן אותי – הוא נכנס לרישה.

דורון אבני: הסעיף אומר: "תשדיר מטעם גוף ציבורי, שמטרתו מתן שירות לציבור".

דורון אבני: אם מדובר בגוף ציבורי שרוצה לתת שירות לציבור, אזי, גם אם זה - - עליו במשק, זה בסדר.

נגה רובינשטיין: אני לא יודעת אם מועצת החלב זה גוף ציבורי.

אתי בנדלר: המועצות הצמחיות כולן פועלות על פי חוק.

נגה רובינשטיין: הן פועלות לפי החוק, אבל - - .

נגה רובינשטיין: מועצת פרי ההדר, לדעתי, כבר לא.

נגה רובינשטיין: בחוק ההסדרים הקודם שונה מעמדה.

אתי בנדלר: חלק מהמועצות הצמחיות אוחדו למועצה אחת.

אתי בנדלר: הן פועלות עם ענפים מתוך המועצה.

לאה ורון: השאלה אם הן גוף ציבורי.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

אתי בנדלר: הן גוף הממלא תפקיד ציבורי על פי דין.

אתי בנדלר: אם לא – הם תאגיד או גוף שהוקם בחוק.

אתי בנדלר: הם עונים על ההגדרה של גוף ציבורי.

נגה רובינשטיין: קודם כל – הם לא תאגיד, לדעתי.

אתי בנדלר: הם גוף שהוקם בחוק?

נגה רובינשטיין: אבל אני לא חושבת שהם תאגיד.

אתי בנדלר: "תאגיד או גוף שהוקם בחוק".

אתי בנדלר: הם עונים גם על פסקה (3) בהגדרת גוף ציבורי.

איתן כבל: אני חושב, עדי, שהעניין "לשם קידומם של ענפים במשק לרבות ציון סוגי המוצרים" אתה לא צריך את זה - -

עדי בן שך: "סוגי מוצרים" אני לא צריך.

איתן כבל: עכשיו תראה: כשיש לך את הרישה, וצודק דורון אבני," תשדיר מטעם גוף ציבורי שמטרתו מתן שירות לציבור" - ברגע שהסעיף הזה - - -

עדי בן שך: "סוגי מוצרים" אפשר, אבל "קידומם של ענפים במשק" - - -

איתן כבל: שניה, תקשיב.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך הוא שאני חושב שלא כדאי לך להיכנס לפינה, כיון שהעניין של "...

איתן כבל: שמטרתו מתן שירות לציבור" בעצם, כשמדברים על מתן שירות לציבור, זה למה?

איתן כבל: נקודת ההנחה היא שאם אתה כותב "מתן שירות לציבור", הנחת העבודה היא שרוצים לקדם איזה עניין מסוים.

איתן כבל: אני אומר לך לך על זה.

אתי בנדלר: דהיינו – למחוק את המילים?

לאה ורון: למחוק את המילים "לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות תוך ציון ציון סוגי מוצרים".

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: יש איזושהי הערה?

איתן כבל: אני חושב שעורך הדין דורון אבני בהצעתו למחוק את המילים – אין שום בעיה עם זה, כי הרישה נותנת את הפתרון לכל העניינים האלה.

איתן כבל: אני מבקש להעלות את העניין להצבעה.

איתן כבל: פסקה (1).

אתי בנדלר: כי בפסקה (2) ו-(3) הכנסתי מספר שינויים אבל הם כולם מוסכמים.

נגה רובינשטיין: נחנו בהצעת החוק הממשלתית, אז אם יותר לנו לשניה לדבר אחד עם השני.

איתן כבל: זה היה רעיון שהייתם צריכים לחשוב עליו לפני כן.

איתן כבל: זו היתה כוונתי.

איתן כבל: שלא תופיעו לנו ככה בדיון.

לאה ורון: שהרי גם הנוסח שנלח קודם.

נגה רובינשטיין: אבל הנוסח כולל את ה "לרבות".

איתן כבל: בבקשה, את רוצה להתייחס?

איתן כבל: אני לא מונע?

נגה רובינשטיין: השאלה מה משמעות הורדת הסעיף, כאן.

נגה רובינשטיין: כיוון שאתם אמרתם לנו: מועצת פרי ההדר תוכל להמשיך לשדר תשדירי שירות כמו שהיא עושה עד היום.

נגה רובינשטיין: מועצת פרי ההדר מכוונת קידום של ענף במשק.

נגה רובינשטיין: אז אם אנחנו מוחקים את הסיפה, "או לשם קידומם של ענפים במשק.." זה אומר שמועצת פרי ההדר, על אף שהיא גוף ציבורי, לא תוכל להמשיך לעשות את זה.

ליאור חריש: היא נותנת שירות לציבור?

איתן כבל: שניה.

איתן כבל: אם זה לא מתן שירות לציבור, אז ממילא – "קידום ענפים במשק" מתייתר.

איתן כבל: זאת אומרת – כל העניינים האחרים שואבים את כוחם, בעצם, כל הנושא הזה של אפשרות למתן תשדירי שירות בגלי צה"ל נובע מתוך העניין: מתן שירות לציבור.

איתן כבל: היא הנותנת.

איתן כבל: אם מועצת פרי ההדר משדרת תשדיר לעידוד אכילת פומלות - -

נגה רובינשטיין: זה אומר, מבחינת הפרשנות של הסעיף : מתן מידע והדרכה לגבי שירותים ציבוריים?

נגה רובינשטיין: איזה שירות ציבורי זה?

קריאות: לא, לא.

נגה רובינשטיין: מה זה?

נגה רובינשטיין: זה מתן שירות לציבור?

מנשה סמירה: אם הם ישדרו שאכילת פומלות משפרת את הבריאות, אז זה מתן שירות לציבור, אבל אם זה יהיה בשביל למכור פומלות, זה לא יהיה תקין, כי אין פה כוונה למכור פה מוצר.

מנשה סמירה: אני מתפלא על משרד המשפטים.

מנשה סמירה: גם חברי הכנסת שכבר נתנו דעתם בעניין הזה, כולם פה אומרים לכם שאם הדברים כלולים ברישה של הפסקה – הרי מה קורה כאן?

מנשה סמירה: המשפט הוא "לשם קידומם של ענפים במשק, לרבות ציון סוגי מוצרים" בעצם, הכוונה היא כאן לשם קידומם של המוצרים.

מנשה סמירה: זה הרי בסתירה לשירות לציבור, ולכן זה לא יכול להיכלל.

מנשה סמירה: אני לא מבין את ההתעקשות, נגה.

נגה רובינשטיין: קודם כל, אנחנו אוהבים תמיד ל- - , אם אתה מתפלא על העמדה של משרד המשפטים, וחוץ מזה, אנחנו לא מתנגדים להורדת "סוגי מוצרים" אבל למשל, כמו שעורכת הדין דינה עברי ממשרד התקשורת אומרת, מוצרי כחול-לבן, שידור קידום הנושא - -

דורון אבני: בשביל לקדם מוצרי כחול-לבן יש רדיו אזורי.

נגה רובינשטיין: זה, למשל משהו שירד.

נגה רובינשטיין: אתם יכולים לקבל את החלטתנו, רק שנבין מה המשמעות של הורדת הסעיף.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על "מתן שירות לציבור, כשהמשמעות כאן היא שאני מדבר כאן על קידום ענפים במשק, המועצות הצמחיות, כמשל – למדינת ישראל יש עניין למכור אבוקדו.

איתן כבל: היא לא אומרת לך היכן לקנות אותו, או אצל מי, או אם תפוחי רמת הגולן טובים יותר מתפוחי המועצה האזורית גלבוע.

איתן כבל: היא לא אומרת את זה.

איתן כבל: עכשיו – יש שני פנים.

איתן כבל: יש פן אחד שבו המדינה אומרת:

איתן כבל: אם אתה אוכל הרבה גזר זה משפר את הראיה, ואנחנו פונים לציבור לאכול הרבה גזר.

איתן כבל: עם זה אין בעיה, הרישה נותנת את הפתרון.

איתן כבל: הבעיה היא שאם למדינת ישראל יש עניין לגרום לכך שאנשים יקנו ירקות ב- 5 צבעים, ולמדינת ישראל יש עניין לעודד את החקלאות - - -

דוד טל: אדוני היושב ראש, אם יורשה לי – יש למדינה עניין לקדם את הבריאות במדינת ישראל.

דוד טל: היות והזכירו את הפומלות, למשל – מדינת ישראל, משרד הבריאות, יכולים לומר: רוצים להדביר את השפעת, ומי שיאכל הרבה פומלות יש בהן הרבה ויטמין C - - -

דורון אבני: אז זה נכנס.

דורון אבני: זה נמצא בהגדרה.

קריאה: מה שהתכוונו – שלא יהיה מצב שאומרים: פומלות בשקל ועשרים בשווקים.

קריאה: היו”ר איתן כבל: מה שאני מנסה לומר: עזוב, אתה נסחפת.

קריאה: אני אגיד לך למה.

קריאה: כשאתה אומר לי להגיד אצלו בתשדיר שירות לקנות בשקל ועשרים?

קריאה: – עזוב.

קריאה: אם בכלל יש לו את האפשרות להגיע למצב הזה.

דורון אבני: אני מנסה להראות שלא צריך את זה.

איתן כבל: תמשוך את זה.

גילה גמליאל: אני חושבת שאפשר להתקדם.

גילה גמליאל: יש כאן הסכמה להוריד את המשפט "לרבות תוך ציון סוגי מוצרים".

גילה גמליאל: אני לא רואה שום בעייתיות עם "לשם קידומם של ענפים במשק".

גילה גמליאל: לטעמי, אפשר - - -

דוד טל: אני תומך בעמדתה של חברת הכנסת גמליאל.

איתן כבל: או.

איתן כבל: קיי.

איתן כבל: היועצת מציעה לי כאן הצעה: או לשם קידומם של ענפים במשק, ללא ציון סוגי המוצרים.

דוד טל: אבל השאלה היא – לא יגידו "תפוז"?

דוד טל: תפוז נופל בקטגוריה של "מוצר"?

קריאה: לפני שניה אמרת שזה בסדר, מבחינתכם.

אתי בנדלר: כלומר, במקום "לרבות" יהיה "ללא ציון".

גילה גמליאל: לא, זה פשוט יימחק – "לרבות תוך סוגי מוצרים" פשוט יימחק.

אתי בנדלר: למחוק לגמרי?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אז אני מציע שנעלה להצבעה את סעיף (1) שממנו יישמט רק הקטע שאומר "לרבות תוך ציון סוגי המוצרים".

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: הצבעה בעד פסקה (1) עם ההשמטה – 5 נגד – אין נמנעים – אין

איתן כבל: פה אחד, ללא נמנעים – אישרנו.

איתן כבל: אנו עוברים לפסקה (2).

אתי בנדלר: אני קוראת: תשדיר הנותן מידע למשרתים בכוחות הביטחון ולגמלאי כוחות הביטחון, בנוגע למוסדות להשכלה גבוהה כמשמעותם בחוק המועצה להשכלה גבוהה, שמשמעותם בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-2958 או למפעלי תרבות ואמנות המנוהלים על ידי גוף ציבורי, ושאין בו תיאור איכותי או השוואתי של המוסדות והמפעלים האמורים; תשדיר הנותן מידע בנושא למבצעים והטבות ייחודיים המיועדים למי שנמנים על כוחות הסדירים של צבא ההגנה לישראל בשירות חובה או בשירות קבע ולגמלאי כוחות הביטחון כאמור בפסקה (2) להגדרה "גמלאי כוחות הביטחון" ושאין בו תיאור איכותי או השוואתי של מוצר או שירות מסוים;"

איתן כבל: ליאור חריש, היתה לך הערה.

איתן כבל: ביקשת לצמצם.

ליאור חריש: לגבי סעיף (3) אנחנו חוזרים ומבקשים שתהיה מגבלה כך שהתשדיר יהיה מטעם גוף ציבורי.

ליאור חריש: לא יעלה על הדעת שתשדיר כזה יינתן על ידי כל גוף עסקי או מסחרי במשק.

ליאור חריש: זה פשוט לפתוח את כל התשדירים - - -

איתן כבל: אבל אנחנו הגדרנו כבר מי בכלל יכול.

ליאור חריש: פה זה לא נכלל.

עדי בן שך: גוף ציבורי לא נותן מבצעים ואין לו הטבות.

דוד טל: אם היית מקבל את דעתי, והיתה נשמעת דעתי בנושא, בסעיף 1 (5) – גוף הפועל שלא למטרת רווח, זה היה מייתר את הסעיף הזה.

ליאור חריש: כל מה שאנחנו מבקשים זה להוסיף "תשדיר מטעם גוף ציבורי".

ליאור חריש: זה כל השינוי שאנחנו מבקשים.

ליאור חריש: אחרי "תשדיר" שיבוא "מטעם גוף ציבורי".

עדי בן שך: המהות של התשדיר הזה זה תשדיר מיוחד שהוא מסחרי.

עדי בן שך: גוף ציבורי לא נותן הטבות ומבצעים לחיילים.

עדי בן שך: אז ברגע שאני נותן - - גוף ציבורי - - איזה גוף ציבורי ייתן מבצעים והטבות לחיילים?

קריאות: - -

ליאור חריש: הטבות ומבצעים לחיילים על ידי גופים מסחריים יפורסמו ברדיו האזורי.

עדי בן שך: השינוי נוסח הזה מעקר את הסעיף הזה, והסעיף הזה הוא מיוחד.

עדי בן שך: דנו על זה פה הרבה פעמים.

ליאור חריש: הסעיף הזה הוא סעיף של פתיחת כל נושא תשדירי שירות - - -

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם, ואני הייתי כאן כמעט כל הדיונים – סעיף (2) ו- (3) היו כבר בקונצנזוס שהתקבל כאן.

איתן כבל: אני לא הולך מכאן לפתוח עכשיו את כל הדיונים, אני רוצה לסיים את זה היום.

איתן כבל: אני התייחסתי רק לאותן נקודות שהחומר הופץ בין כולם וכל אחד יכול היה לתת התייחסויות.

איתן כבל: לכן אני עובר להצבעה בעניין הזה.

איתן כבל: מי בעד סעיף (2) ו-(3), כנוסח הרשום בפניכם?

איתן כבל: הצבעה בעד סעיף (2) ו- (3) – 4 נגד- אין נמנעים – אין

איתן כבל: סעיפים (2) ו-(3) התקבלו פה אחד.

דוד טל: על אף שהצבעתי לגבי הסעיף הזה – אפשר הסתייגות?

דוד טל: רציתי להוסיף רק בנוגע למוסדות להשכלה גבוהה – ועבודה, רווחה ובריאות.

דוד טל: תמצאי את הניסוח.

אתי בנדלר: בנושאי עבודה, רווחה ובריאות.

דוד טל: תמצאי את זה, בהתחלה, כדי שזה לא יחתוך את המועצה להשכלה גבוהה.

דוד טל: היא תמצא, אני סומך עליה.

אתי בנדלר: אני עוברת לסעיף 3 שהוא סעיף חדש שהוצע.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להזכיר את הרקע: עלה כאן

אתי בנדלר: לדיון הנושא שבעצם מנסים לקבע את ההכנסות שהיו לגלי צה"ל עד כה מתשדירי שירות והודעות חסות ולא לפתוח מקור הכנסה חדש שירחיב את ההכנסות.

אתי בנדלר: בהקשר לכך הוצעו מספר הצעות במהלך דיוני הוועדה.

אתי בנדלר: הנוסחה שעליה החליטה, בסופו של דבר, הוועדה, היתה להגביל את משך הזמן לתשדירי שירות ולהודעות חסות, ולעניין זה לקחת בחשבון גם קדימונים, ולהגביל אותם ל- ½ 4 דקות לשעת שידור, בהנחה שהנוסחה הזו תביא, בעצם, לשימור ההכנסות שהיו לגלי צה"ל ערב פרסומו של החוק מהנושא הזה.

אתי בנדלר: לצורך זה ניסחתי את סעיף (3) ובו שתי הגדרות שאותן אני אקרא: "היקף התשדירים 3.

אתי בנדלר: זמן השידור המרבי לשידורי חסות, לתשדירי שירות ולקדימונים, בגלי צה"ל, לא יעלה על ארבע וחצי דקות לשעת שידור".

אתי בנדלר: יש הגדרה של "קדימון".

אתי בנדלר: ברשותכם: "קדימון"- כל אחד מאלה: תשדיר המודיע על משדר אחד או יותר שישודרו בעתיד בשידורי גלי צה"ל; תשדיר שנועד לקדם את שידורי גלי צה"ל או את תדמית שידוריו;" בעצם, מדובר בשידורים שאינם תוכניים.

אתי בנדלר: סך כל המשדרים האלה לא יעלו על - - -

דוד טל: יש לי הערה.

דוד טל: לא נסתר מעיניי מה שאמר כאן אבי בניהו – ש "מכיוון שאנחנו הולכים לחקיקה לטווח ארוך, בישיבת ועדת השרים לענייני חקיקה השרים אמרו לנו ללכת על תשע דקות.

דוד טל: אמרתי להם שאני לא רוצה".

דוד טל: זו הצהרה של עורך ראשי של גלי צה"ל.

דוד טל: "הפרסומות ותשדירי השירות מלכלכים לי את השירות ומפחיתים לי את ההאזנה.

דוד טל: " עם כל הכבוד לידידי, אבי בניהו – הוא לא לעולם יישאר העורך הראשי של גלי צה"ל.

דוד טל: אני רוצה לומר כך: קודם כל, זה שאני מתקן כאן לשש דקות זה לא גורם לשום לכלוך של המערכת, משום שאם הוא ירצה 4 דקות – זה יהיה 4 דקות, הרי נאמר כאן :

דוד טל: "לא יעלה על שש דקות".

דוד טל: אבי בניהו רוצה רק שלוש דקות?

דוד טל: ארבע דקות?

דוד טל: הוא יעשה את זה.

דוד טל: אבל מה יקרה אם אחרי אבי בניהו יבוא מישהו אחר וירצה חמש דקות, חמש דקות וחצי?

דוד טל: אני רוצה לאפשר לו את טווח הגמישות הזה.

דוד טל: אני לא הלכתי לתשע דקות, כפי שהשרים דיברו, אבל אני סבור ששש דקות זה ממש מידתי, ואני מציע שנאמץ את זה.

דוד טל: אם זה לא יאומץ על ידי הוועדה אז גם את זה אני אבקש בתור הסתייגות.

רוני פנחס: אני מהפרקליטות הצבאית.

רוני פנחס: אנחנו מתנגדים להוספת הקדימונים תחת הזמן של הארבע וחצי דקות - - -

אתי בנדלר: זו היתה ההצעה של המפקד שלך שהוועדה הצביעה עליה.

רוני פנחס: הוא לא מפקדי, אבל הוא גם קשור אלינו, זה נכון.

רוני פנחס: אבל אני צריך לברר האם הוא עלה על הנושא של הקדימונים, בהיבט הפרסומי כמו: מחר יש תוכנית בחסות "קוקה קולה".

רוני פנחס: קשה להאמין שמדובר על קדימונים.

רוני פנחס: אין שום קשר בין להודיע מה סדר היום של גלי צה"ל לבין תשדירי שירות ושידורי חסות.

רוני פנחס: זה לא קשור לארבע וחצי דקות.

רוני פנחס: זה לא קשור לשוק הפרסומת, בכלל.

נגה רובינשטיין: בוא נראה למה זה מקביל- אם רזי ברקאי מתאר במשך 25 שניות המשך ראיון שיהיה בתוכנית הבאה – זה יירד כבר מהמכסה?

איתן כבל: אני רק רוצה להגיד לכם את הדבר הבא: הרי קיימנו גם דיון בפעם הקודמת על העניין הזה של הארבע וחצי דקות, וה- 15 מיליון שקל הרי לא סתם כיווננו את העניין הזה.

איתן כבל: אני מברך את חבר הכנסת אברהם פורז, על הצטרפותו אלינו.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם: כיוון שאנחנו דיברנו על ארבע וחצי דקות, או כ- 15 מיליון שקל, אני לא מציע לתת תשע דקות.

איתן כבל: אם אתה נותן תשע דקות אתה נותן הרחבת יתר.

איתן כבל: אני אומר את הדבר הבא: אם מפקד גלי צה"ל, ובצדק, לא רוצה ללכלך את השידור שלו, אין לו עניין ללכלך את השידור שלו - -

דוד טל: אז נרשום אפס דקות, במקום ארבע וחצי?

דוד טל: זה יהיה נקי, זך, לבן וטהור.

איתן כבל: אני מנסה לומר לך את הדבר הבא: הארבע וחצי דקות זה הקטע המסחרי.

איתן כבל: זה ארבע וחצי דקות ששם הוא עושה או חסות או תשדירי שירות.

איתן כבל: או, מול זה – 15 מיליון שקל שזה הצפי על פי 2004.

איתן כבל: אם הוא ירצה לומר : "אילנה דיין תופיע אצלי בשבוע הבא, בתוכנית כזו או בתוכנית אחרת.

איתן כבל: ." הוא כבר יצטרך להצטמצם.

דוד טל: היא הנותנת, אז ההצעה שלי עדיפה.

דוד טל: ואז יהיה לו שש דקות, ואז – ארבע וחצי דקות נותנים לו 15 מיליון , ועוד דקה וחצי הוא יכול להזכיר את אילנה דיין, לאורך כל השנה.

רוני פנחס: מה הקשר של הקדימונים לזמן הזה?

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: קדימונים לא צריכים להיכלל בכלל.

איתן כבל: קדימונים לא קשורים לחוק.

דורון אבני: רק כדי לסבר את האוזן: ברשות השניה - - אנחנו בכלל מדברים על זמן לא תוכניתי, בדיוק כמו שכתוב פה, כלומר: קדימונים ופרסומות.

דורון אבני: שני הדברים האלה הם בזמן אחד.

דורון אבני: כלומר, אם הוא מחליט לעשות יותר קדימונים – הוא עושה פחות פרסומות.

דורון אבני: יש לו 12 דקות בשעה.

גילה גמליאל: האם אפשר לבחון הצעת ייעול שאולי גם תגשר על עניין הזמנים – אפשר להישאר עם הארבע דקות וחצי, ומה שאפשר לעשות זה פשוט, את הקדימונים לא לכלול בתוך הארבע וחצי דקות.

גילה גמליאל: לטעמי זה יפתור את כל הבעיות.

גילה גמליאל: מצד אחד – כל נושא הפרסום לא יהיה לו טווח של שש דקות, וגם – הקדימונים - - -

איתן כבל: אני אעלה את הנושא להצבעה.

אתי בנדלר: רגע, אדוני היושב ראש.

אתי בנדלר: קודם כל צריכה להיות הצבעה על קיום רביזיה.

איתן כבל: כן, נכון.

איתן כבל: אני מבקש: כיון שהנושא הזה של סעיף 3 כבר הוצבע, אני מבקש רביזיה על העניין הזה: מי בעד הרביזיה, ירים את ידו.

איתן כבל: הצבעה בעד הריביזיה – 4 נגד - אין נמנע- אחד

איתן כבל: 4 בעד, נמנע אחד, אין מתנגדים.

איתן כבל: עכשיו נעבור לגופו של עניין – אני מציע שסעיף 3 יהיה ארבע וחצי דקות לשעת שידור, לא כולל קדימונים.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: הצבעה בעד ההצעה – רוב נגד- 1 נמנע – 1

איתן כבל: נגד 1, נמנע 1.

דוד טל: אני מבקש הסתייגות של שש דקות.

אתי בנדלר: שש דקות ללא קדימונים?

קריאות: זה מה שהם רצו.

דוד טל: זה מה שאמר בניהו.

לאה ורון: חבר הכנסת טל – האם זה שש דקות בלי קדימונים?

דוד טל: שש דקות בלי קדימונים.

אתי בנדלר: אני פשוט מוחקת את המילה "ולקדימונים" ואת ההגדרה.

אתי בנדלר: קריאות: - -

דוד טל: אבל אני רוצה להזכיר, שאני אומר: לא יעלה על שש דקות.

דוד טל: זאת אומרת- ירצה מפקד גלי צה"ל רק שלוש דקות או ארבע דקות?

דוד טל: יכול לשדר רק שלוש דקות.

אתי בנדלר: הנושא הבא שדורש את התייחסותנו הוא סעיף - - -

אברהם פורז: סעיף 4 אושר ואתם רוצים שראש אכ"א יטפל בתשדירי שירות?

אתי בנדלר: כן, אבל זה יהיה בהתאם לתקנות לפי סעיף 5.

אברהם פורז: קצין בצבא יעסוק בעסקים?

אברהם פורז: בתשדירים?

אברהם פורז: זה יכול להיות על ידי הוועד המנהל של רשות השידור - - להתעסק בפרסומות.

אברהם פורז: זה נראה לי סעיף לא ראוי שקצין בצבא עוסק בקביעת תכניהם של תשדירי שירות.

אברהם פורז: כשתהיה הפיכה צבאית במדינה זה מתאים.

גילה גמליאל: יש לי שאלה – ראית את תחילת סעיף 5?

גילה גמליאל: יש שם את השר והשר הממונה.

גילה גמליאל: מה ההבדל?

אתי בנדלר: אני אסביר, אם אני מבינה נכון את הצעת החוק הממשלתית – סעיף 4 מתייחס לתשדיר שירות כאמור בפסקה (3) שזה הסוג היחידי של תשדירי שירות, שבעצם זה די פרסומת.

אתי בנדלר: זאת אומרת – חברה עסקית - - -

אברהם פורז: זה לא בעצם פרסומת.

אברהם פורז: זו פרסומת סמויה.

אתי בנדלר: לא, זו פרסומת ישירה על מבצעים.

אתי בנדלר: חיילים בשירות סדיר מוזמנים לאכול במסעדה בציון השם המסוים של המסעדה.

אברהם פורז: המסעדה משלמת על זה?

אתי בנדלר: ודאי, וכיוון שמדובר כאן בפרסומת ברורה, אמרו – במקרה הזה יתנו אישור - - -

דוד טל: יכול להיות שראש אכ"א לא מסכים.

אברהם פורז: אני לא מתווכח אם צריך או לא.

אברהם פורז: בעיניי, כל החוק הזה לא ראוי.

אברהם פורז: היה צריך לתת לגלי צה"ל חלק מאגרת רשות השידור - - אבל אני לא מתווכח.

אברהם פורז: את זה נעזוב.

אברהם פורז: אני לא חושב שקצין בצבא צריך לעסוק בתשדירים מסחריים.

קריאה: האוצר התנגד.

איתן כבל: האוצר התנגד, עזבו.

איתן כבל: העלינו את זה.

איתן כבל: אני יכול לשלוח פרוטוקולים של הדיון.

לאה ורון: השאלה היא מי כן יכול.

לאה ורון: אם אומרים- לא, אז מי כן יכול?

דוד טל: חבר כנסת מטעם ועדת הכלכלה, למשל?

אברהם פורז: קודם כל – לא קצין בצבא.

אברהם פורז: מצדי זה יכול להיות מי ששר הביטחון הסמיך, אבל לא קצין בצבא.

איתן כבל: אני חושב שחבר הכנסת פורז צודק, כאן, ואני מציע שזה יהיה כמו שאמרת: מי שהסמיך אותו שרש הביטחון.

אברהם פורז: שר הביטחון.

אברהם פורז: שימנה איזשהו אזרח.

איתן כבל: שיוגדר שזה לא איש עם מדים, ולא חסרים אנשים - - -

קריאות: - - -

רוני פנחס: המטרה היתה פיקוח נוסף מעבר לתקנות ולחקיקה, לוודא שאותם תשדירים לפי פסקה 3 הם אכן מיועדים למגזר מסוים, אחרת הם כאלה שמיועדים באמת לאותו מגזר, וזה לא איזה משהו סמוי.

רוני פנחס: וראש אכ"א, שהוא האחראי על רווחת הפרט, והמבצעים האלה מיועדים לרווחת הפרט – הוא זה שיפקח על זה - - -, הסעיף הזה הוא מכשלה נוספת, בשרשרת - - -

גילה גמליאל: אולי באמת יש מקום למחוק את הסעיף, והסיבה היא שיש כאן עניין פנימי של גלי צה"ל, למה בכלל אני, כמחוקקת, צריכה עכשיו לקבוע להם מי ומה ינהל את זה.

איתן כבל: אני מקבל את ההערה של חבר הכנסת פורז.

איתן כבל: אני מציע – מי שהסמיך אותו שר הביטחון.

אתי בנדלר: צריך להיות שיהיה ברור - - -

קריאה: - -

איתן כבל: מעובדי משרד הביטחון.

גילה גמליאל: אני שואלת דבר אחר:

גילה גמליאל: אני לא קיבלתי תשובה מבחינת הרעיון- למה בכלל להיכנס לסעיף הזה?

איתן כבל: הם הביאו את זה.

גילה גמליאל: משרד המשפטים.

גילה גמליאל: יש בעיה למחוק את הסעיף?

קריאה: לא.

גילה גמליאל: אז בואו נמחק את הסעיף.

קריאות: - -

גילה גמליאל: יש לי שאלה אליך.

גילה גמליאל: אתה ממשרד הביטחון.

גילה גמליאל: הרי החוק לא מחייב אתכם לקבל את כל התשדירים שמגיעים.

גילה גמליאל: תקבעו לכם נהלים פנימיים ולא צריך לעגן את זה בחוק.

רוני פנחס: מנסים לכבול אותנו בסעיף הזה.

אתי בנדלר: אז הסעיף נמחק?

איתן כבל: סעיף 4 נמחק.

איתן כבל: אני אעשה על כך הצבעה: מי בעד מחיקת סעיף 4?

איתן כבל: הסעיף עבר.

גילה גמליאל: אני רק רוצה לדעת לגבי סעיף 6 (א) – שתגדיר את השרים.

אתי בנדלר: מיד נגיע.

אתי בנדלר: סעיף 5- הגבלת תשדירים: "5.

אתי בנדלר: השר..." השר הוא שר הביטחון – "...

אתי בנדלר: בהתייעצות עם השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור..." – השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, הוא שר שהממשלה ממנה מעת לעת.

אתי בנדלר: כיום זה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, סגן ראש הממשלה.

איתן כבל: מי בעד סעיף 5?

איתן כבל: תודה, רוב.

איתן כבל: אושר.

אתי בנדלר: ועדת הפיקוח, סעיף 6.

אתי בנדלר: אני קוראת: "6.

אתי בנדלר: השר והשר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, ימנו ועדה שתפקידה לפקח על השדיור של שידורי חסות ותשדירי שירות.

אתי בנדלר: .." צריך להיות כאן: "שידור של הודעות חסות ותשדירי שירות" – "...

אתי בנדלר: בגלי צה"ל, לפי הוראות חוק זה.

אתי בנדלר: ועדת הפיקוח תהיה בת שלושה עד חמישה חברים בעלי ידע בתחום השידורים, האתיקה או התרבות, שימונו מקרב החברים במליאת רשות השידור, ובלבד שלא ימונה לוועדת הפיקוח מי שחבר בוועדה שהקימה מליאת רשות השידור לפי סעיף 12(ג) לחוק רשות השידור, אשר תפקידה לעסוק בתחום הרדיו ברשות השידור.

אתי בנדלר: "

אברהם פורז: בסעיף הזה יש הנחה שחלק מחברי מליאת רשות השידור אינם בעלי ידע בתחום השידור, האתיקה או התרבות.

גלעד ארדן: יש לי הערה – מה זה "בעלי ידע בתחום השידורים, האתיקה או התרבות"?

גלעד ארדן: מי שעבר את ועדת רביבי להיות במליאת רשות השידור הוא כשר להיות בכל דבר שהמליאה ממלאה.

גלעד ארדן: לא תתחילו לעשות שם עכשיו כאלה שהם טובים יותר לעניין זה.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא עושים טובים וטובים יותר.

נגה רובינשטיין: אנחנו עמדנו על הסעיף הזה מכיוון שלרשות השידור מתמנים אנשים – למשל, עם ידע בכלכלה.

אברהם פורז: אדם שיודע כלכלה לא יודע מה זו אתיקה ותרבות?

נגה רובינשטיין: - במינוי למועצות ציבוריות, כמו במועצה לשידורי כבלים ולווין.

נגה רובינשטיין: יש התמחויות שונות.

נגה רובינשטיין: מכיוון שכאן הדגש הוא דגש תוכני - - -

גילה גמליאל: אפשר להוריד את זה.

אברהם פורז: תארי לך שאני הייתי מועמד.

אברהם פורז: בכלכלה יש לי הבנה?

נגה רובינשטיין: לגמרי.

אברהם פורז: באתיקה כנראה לא.

אברהם פורז: ותרבות?

אברהם פורז: אני יודע מה זה תרבות?

אברהם פורז: איך אפשר לפסול - - -

גילה גמליאל: לדעתי אפשר להוריד את המשפט הזה.

איתן כבל: הנחת העבודה צריכה להיות כזו: או שמי שמונה לרשות השידור אינו ראוי, ואם מישהו מונה לרשות השידור, הנחת העבודה היא שהוא ראוי.

איתן כבל: אני אומר שמאופן הניסוח של הסעיף הזה יש כבר, מלכתחילה, הטלת דופי במי שנמצא - - -

גלעד ארדן: אני פשוט דוגמה חיה לסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: המילה "ראוי" או לא ראוי היא מילה שנכנסה לכאן וכמובן לא היתה מטרת הסעיף.

נגה רובינשטיין: הנוסח של הסעיף הזה נמצא עוד לפחות ב- 5-6 דברי חקיקה שמדברים על ידע בתחומים שונים.

אברהם פורז: - -

נגה רובינשטיין: אני אסביר מה הרעיון.

נגה רובינשטיין: האנשים מתמנים למועצות ציבוריות מטעמים שונים.

נגה רובינשטיין: הם יכולים להיות מומחים לענייני כלכלה, למשל.

נגה רובינשטיין: אגב, ברשויות ציבוריות אנחנו הרבה פעמים מבקשים אנשים שיש להם מומחיות בענייני כלכלה.

נגה רובינשטיין: מי שהוא בעל מומחיות בענייני כלכלה לא חייב להיות מומחה בענייני - - - המטרה של החוק היא מטרה תכנית.

איתן כבל: אני רואה אותך עכשיו בדחיפה מנסה לעלות את ההר, כי הנחת העבודה היא – עיזבי אותך מזה.

איתן כבל: את מתאמצת להרכיב משפטים שלמים, וזה בסדר.

איתן כבל: העניין הוא כזה: הנחת העבודה היא שמי שהולך להרכיב את הוועדה, חזקה עליו, כמו שאומר ידידי, העורך דין המלומד, שהוא גם חבר כנסת, שאני אומר:

איתן כבל: הוא יידע להגיד – צריך כלכלן, וכן הלאה.

איתן כבל: לכן אני אומר:

איתן כבל: נכון הוא שאין כאן תוספת של "או חבר מרכז", אבל עזבי אותנו עכשיו מזה.

גלעד ארדן: אני מצטרף לדבריך.

גלעד ארדן: באמת חזקה גם על השר, כשהוא מרכיב את המליאה, וגם על יושב ראש הרשות שהוא מסדר את הוועדות שלו, שישים בכל ועדה את מי שיש לו מומחיות, ואם כבר מדברים על זה – את יודעת כמה ועדות יש למליאת רשות השידור.

גלעד ארדן: אני הייתי יושב ראש ועדת הביקורת, והייתי חבר ועדת טלוויזיה.

גלעד ארדן: חוץ מאשר להיות צופה בטלוויזיה לא הייתי לי שום מושג בכל הדברים שאת אומרת.

גלעד ארדן: הדבר היחיד שאני כן מסכים אתה, כי הרגשתי את זה על בשרי – זה ניגוד העניינים המובנה שיש שם בין חבר שהוא חבר בוועדת הרדיו לבין חבר שהוא חבר בוועדת גלי צה"ל.

גלעד ארדן: אני הייתי חבר מליאה, והייתי, באמת, גם בוועדת גלי צה"ל וגם בוועדת הרדיו, וזה דבר מוזר, כי יש תחרות ביניהם, אין מה לעשות.

גלעד ארדן: גם שניהם מוכרים פרסומות בצורה כזו או אחרת, שניהם נאבקים על רייטינג, ולא יכול להיות שאדם שנמצא בוועדת פיקוח על גלי צה"ל במליאה גם יישב בכובע אחר כחבר בוועדת התוכניות ברדיו.

גילה גמליאל: הסיפה מקובלת, רק המשפט "בעלי ידע בתחום השידורים, האתיקה והתרבו" – אפשר למחוק.

תומר קרני: אני מרשות השידור ורציתי להעיר לגבי כמה דברים שנאמרו פה.

תומר קרני: קודם כל, היום, מי שחבר בוועדת רדיו באמת לא יכול להיות חבר בוועדת גלי צה"ל.

גלעד ארדן: אבל זה מתוך רצון טוב.

גלעד ארדן: איפה זה כתוב?

איתן כבל: לא כי הוא לא יכול, לא כי זה רצון טוב.

תומר קרני: הוא לא יכול.

תומר קרני: זה כתוב בנהלים, אני לא זוכר כרגע איפה, אבל זו הערה שעלתה כאן, אז אני אומר.

תומר קרני: אבל בסדר, אין לי התנגדות.

תומר קרני: זה גם מה שכתוב פה, בהצעה, וזה בסדר, בעניין הזה.

תומר קרני: אני אגיד משהו יותר כללי: קודם כל, נכון להיום, כמו שאתם יודעים, ברשות השידור אין ועד מנהל, ומליאה ישנה, אבל היא לא יכולה לקבל החלטות כי לא קיים יושב ראש ואין לו משנה.

תומר קרני: אז צריך לראות את הדברים מול העיניים.

אברהם פורז: מי הסמיך אותך לבוא לפה?

תומר קרני: אני בא מטעם רשות השידור.

תומר קרני: יש מנכ"ל לרשות השידור.

תומר קרני: אז העמדה של המוסדות לגבי הסעיף הזה, לכן – אין לנו.

תומר קרני: אני גם אביא לידיעת

תומר קרני: כם שכיום, מי שממנה את הוועדות מתוך מליאת רשות השידור זו מליאת רשות השידור, חברי הוועדה, ומי שקובע את סדרי העבודה – זה קבוע בנוהל.

תומר קרני: היו”ר איתן כבל: אדוני היועץ.

תומר קרני: מה איכפת לך?

תומר קרני: הרי אצלכם אין מי שיפקח.

תומר קרני: אז עכשיו לא יהיה מי שיפקח על עבודת גלי צה"ל.

תומר קרני: הכל בסדר.

תומר קרני: אתה מנסה עכשיו שאנחנו ניתן פתרון לכל החוליים של כל העניין הזה?

תומר קרני: עזוב.

תומר קרני: הנחת העבודה היא שזה במדינה מתוקנת, או במערכת שפועלת בצורה מתוקנת.

דוד טל: אני רוצה להוסיף ולומר משפט קצר – לא צריך, ברגע שעבר את הסף הראשון, לא צריך להיות מומחה בשום דבר.

דוד טל: לא צריך להיות מומחה בתרבות, ולא מומחה באתיקה.

דוד טל: אני חושב, כפי שאמר השופט ברק – מספיק שאנחנו מדברים על האדם הנאור והסביר, אז יש לו שכל ישר שהוא יכול להגיד מה הוא תרבותי ומה לא.

דוד טל: תרבות זה דבר מאד סובייקטיבי.

גלעד ארדן: גם אתיקה.

איתן כבל: "ועדת הפיקוח תהיה בת שלושה עד חמישה חברים שימונו מקרב בעלי ידע בתחום השידורים, האתיקה או התרבות" – למחוק, והשאר – להשאיר.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: ברוב קולות, פה אחד – אישרנו.

אתי בנדלר: אני ממשיכה בקריאה: "(ג) השר יקבע את סדרי עבודתה של ועדת הפיקוח".

אתי בנדלר: שאלה לי אל נגה רובינשטיין: האם הכוונה היא שהוא יקבע את זה בתקנות?

נגה רובינשטיין: כן.

דוד טל: אז באישור ועדת הכלכלה, בבקשה.

אתי בנדלר: כל התקנות.

אתי בנדלר: חובת דיווח.

תומר קרני: אולי זה צריך להיות השר – השר הממונה, כי יש פה התערבות בסדרי עבודת המליאה.

אתי בנדלר: "השר בהתייעצות עם השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור" - - -?

אתי בנדלר: בסדר גמור.

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: אין נגד ואין נמנעים.

איתן כבל: אישרנו.

אתי בנדלר: חובת דיווח.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר את הרקע.

אתי בנדלר: סעיף 7 זה סעיף שניסחתי בהתאם להחלטות הוועדה, לאחר שהיא דנה בנושא של הגבלת ההכנסות שהוצגו כאן, ואנחנו חשבנו שאין מקום לקבוע את תקרת ההכנסות בחוק, כדי לפקח, אבל לראות שבאמת לא גולשים מעבר לסכום שדובר עליו – 15 מיליון שקל, הוצע הנושא הזה של חובת הדיווח.

איתן כבל: בהמשך לדברים – אני רוצה לומר שהרים אלי טלפון אתמול נציג האוצר ואמר לי - - -

דוד טל: מי זה היה, למען הגילוי הנאות?

דוד טל: מה שמו?

איתן כבל: נציג האוצר, אני לא זוכר את שמו.

איתן כבל: עמיר, אני חושב.

איתן כבל: והוא התחיל להגיד לי – אם זה יהיה 16, ואם זה יהיה 17.

איתן כבל: אני לא מוכן שייקבע.

איתן כבל: הנחת העבודה היא שאם גלי צה"ל יהיו כל כך טובים, ורמת ההכנסה פתאום תהיה מי יודע מה – אני רוצה לומר את הדברים כאן, שהנחת העבודה היא שזה 15, 16 – אף אחד לא הולך לרדוף אחריהם בעניין הזה.

מיה אלון: אני מהאוצר, מאגף התקציבים.

מיה אלון: תראו, תכלית החוק היא לקבע את המצב הקיים.

מיה אלון: לא להרע את מצב גלי צה"ל אבל גם לא לשפר אותו, כי יש פה עוד כמה שחקנים שחיים אך ורק משוק הפרסום ברדיו.

מיה אלון: ארבע וחצי דקות – אנחנו לא יודעים כמה הכנסות זה מניב, כי זה לא היה עד היום.

מיה אלון: זו איזושהי החלטה של איזושהי פשרה.

מיה אלון: ההנחה היא שארבע וחצי דקות אקוויולנטי, או יניב – 15 מיליון שקל.

מיה אלון: במידה ותוך שלושה חודשים אנחנו נראה מצב תיאורטי שלגלי צה"ל יש הכנסה בכיוון של 30 מיליון שקל – המשמעות היא אקוטית לתחנות הרדיו האזוריות.

מיה אלון: היא אקוטית לרפורמה שאנחנו רוצים לקדם בתחום הרדיו הדיגיטלי - -

נגה רובינשטיין: למה?

נגה רובינשטיין: למה זה אקוטי לרדיו הדיגיטלי?

גלעד ארדן: ארבע וחצי דקות – לא נעשתה בדיקה מקצועית כמה זה שווה היום בכסף?

איתן כבל: לא צריך לעזור לי.

איתן כבל: גם הייתי פה וגם קראתי את הפרוטוקול, ואפילו הבנתי אותו – העניין היה ארבע וחצי דקות, כיוון שלא ידעו לכמת את ההכנסות.

איתן כבל: לקחו את מה שהיה בשנה שעברה.

איתן כבל: ההכנסות היו כ- 15 מיליון ואמרו: או ארבע וחצי דקות, שווה ערך לכ- 15 מיליון - - - גלעד ארדן:

איתן כבל: מי אמר שזה שווה ערך?

איתן כבל: אני לא הבנתי.

איתן כבל: אני לא אומר שזה היה הרציונל.

קריאות: - -

נגה רובינשטיין: - - -זה לא הרציונל של ההצעה הממשלתית.

נגה רובינשטיין: הרציונל היה עיגון של מצב נורמטיבי של מה שקיים היום בפקודות מטכ"ל, ואמרנו שנעגן את זה בחקיקה.

נגה רובינשטיין: לכן, טעות ביד משרד האוצר אם הוא היה פועל כמו ועדת השרים - - -

מיה אלון: הרעיון הוא שהחוק הזה יעבור וגלי צה"ל יוכלו לעבוד, והכל יהיה מעוגן בחקיקה, והכל יהיה בסדר.

מיה אלון: אנחנו חייבים לשמור איזשהו מנגנון ביטחון למקרה שרמת ההכנסות יגדלו ל- 25 מיליון שקל או 30 מיליון שקל.

מיה אלון: אנחנו צריכים ללכת עוד צעד אחד קדימה.

מיה אלון: חובת הדיווח זה משהו ריק, כי במידה ושר הביטחון, או, לטעמנו – שרת התקשורת, וכפי שהבנו, דליה איציק מוכנה לקבל על עצמה את התפקיד הזה, ברגע שהיא תדווח שרמת ההכנסות היא 25 מיליון שקל או 30 מיליון שקל, חייבים לתת לה את הכלי.

מיה אלון: צריכים לתת לה איזושהי הסמכה בחוק לתקן את כמות הדקות כך שתתאים למצב הקיים היום.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: יש גבול לציניות של אגף התקציבים.

אבשלום וילן: נניח שאומרים שחס וחלילה יהיה שם עודף כסף – אז באותו רגע יקטין תקציב הביטחון הדל את חלקו, לדוגמה, או שיחליטו – עושים שם פרוייקטים, אנחנו נפקח.

אבשלום וילן: יש גם תקציב משרד הביטחון.

אבשלום וילן: אני לא מבין את כל ההיתממות הזו.

אבשלום וילן: אני אגיד למה: אני פה שנתיים צועק שאתם לא מטפלים ברדיו האזורי ואתם עושים מחטפים בממשלה עם תקציב רשות השידור, והורדתם להם את האגרות בלי שנתתם אפילו זכות דיבור, ואתם עושים תרגילים מתרגילים שונים כפי שנוח להם.

אבשלום וילן: פתאום – שמא, ופן יהיו עוד 2 מיליון שקל לשנה, אתם אומרים – רגע.

אבשלום וילן: עד כאן.

אבשלום וילן: אם אתם נמצאים בתקשורת, יתכבד סגן הממונה על ענף התקציבים, עמיר לוי, להכין תכנית כוללת, להביא אותה לממשלה, להביא אותה לפה.

אבשלום וילן: אתם שלוש שנים לא רק שלא עושים את זה, אלא שעובדים בשיטה החאפרית הגדולה ביותר.

אבשלום וילן: פתאום איכפת לכם מגלי צה"ל?

מיה אלון: אני חייבת להתייחס.

דוד טל: אני חושב שיש טעם בדרים.

דוד טל: לשם שינוי, אני בפעם הראשונה בצד אגף התקציבים.

דוד טל: אני אגיד מדוע – לפני שהגברת מאגף התקציבים דיברה, שאלתי את עצמי לגבי עצם הסעיף הזה.

דוד טל: יש לנו איזה כלי, לנו או לשר, להיות גמישים ולומר – פה עברת מעבר למה שצפינו, אז יש איזה כלי שיכולים להוריד, אז נאמר שנוריד משש דקות כפי שהצעתי, לדקותיים.

עדי בן שך: זו הוראת שעה.

דוד טל: אם אין לי את הכלי הזה – מה הועילו חכמים?

מנשה סמירה: ארבע וחצי דקות זו היתה איזושהי הערכה - - -

איתן כבל: לא, אני לא נותן לך לדבר על ה- 15 מיליון כי זה נושא שכבר נדון.

מנשה סמירה: למה?

מנשה סמירה: אני לא פותח אותו.

איתן כבל: תרשה לי.

איתן כבל: אני רוצה לעסוק בעניין המהותי.

מנשה סמירה: של הוויכוח.

איתן כבל: לא, של הדיווח.

מנשה סמירה: אז אני מדבר על הדיווח.

מנשה סמירה: הדיווח צריך להיות מהטעם הפשוט – כי באותה מידה שיכול להיות עודף יכול להיות חוסר.

מנשה סמירה: לכן חייב להיות דיווח.

דוד טל: ואיך מתקנים את זה?

מנשה סמירה: לכן חייב להיות דיווח רבעוני, בגלל שזה לשנת ניסיון.

מנשה סמירה: הדיווח יהיה מספר דקות אל מול הכנסה.

מנשה סמירה: אם יהיו עודפים או יהיה חוסר, זה יצטרך לבוא לשולחן כאן - -

עמירה חכמון: אני מאגף התקציבים ואני רק רוצה להתייחס להערה של חבר הכנסת אבשלום וילן.

עמירה חכמון: כיוון שתקציב הביטחון, תקציב מסגרת, ההסמכה שלנו לקחת את העודף ולקצץ בתקציב הביטחון אם יהיה עודף הכנסות בגלי צה"ל – זה לא יקרה, מכיוון שזה תקציב מסגרת.

עמירה חכמון: 2 מיליון שקל לכאן או לכאן - - -ולכן אני רק מחזקת את הדברים שאמרה מיה אלון.

קריאות: - -

גילה גמליאל: כעיקרון מדובר פה בחובת דיווח.

גילה גמליאל: אם וכאשר כל התרחישים שאתם מדברים עליהם יקרו, וזה לא יהיה חד פעמי שכעבור רבעון אחד תראו איזושהי חריגה ותראו שזה מגמתי לאורך שנה – אתם יכולים תמיד לבוא לוועדת הכלכלה ואז לבקש את הסייגים שאתם מדברים עליהם.

גילה גמליאל: נכון לכרגע, לטעמי, זה באמת לא משנה.

מיה אלון: לגבי הנושא של קיצוץ מתקציב משרד הביטחון – לא כל כך מעניין אותי שאם הם עברו את ה- 30 מיליון אז אני אקצץ בתקציב משרד הביטחון - - -

קריאות: - - -

מיה אלון: מעניין אותי ששוק הפרסום לא ייפגע, כי זה ש- 15 מיליון ייכנסו לתקציב משרד הביטחון זה לא יעזור לתחנות הרדיו האזוריות.

מיה אלון: לגבי איזושהי החלטה כוללת לגבי תחום הרדיו, כמו שאתם יודעים, מונתה הוועדה של צוקרמן, שהולכת לבחון את כל התחום הזה כמכלול.

איתן כבל: יש גם את הוועדה של משרד המסחר והתעשייה.

מיה אלון: אני מדברת על ועדת צוקרמן.

מיה אלון: זה גם מה שעמד מאחורי ההחלטה לעשות הוראת שעה כי אנחנו מניחים שתוך שנה, ועדת צוקרמן, שתבחן את כל תחום הרדיו ומקורות ההכנסה - - -

רוני פנחס: הצעת חוק הזו מקורה בהצעת חוק ממשלתית.

רוני פנחס: הממשלה אמורה לדבר בקול אחד.

רוני פנחס: הוועדה לא אחראית על הממשלה, כמובן, אבל אני רוצה להביא את זה לתשומת הלב שהממשלה אישרה את ההצעה.

רוני פנחס: היא הגיעה לקריאה ראשונה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כך: הסעיף הזה יישאר כמו שהוא.

איתן כבל: הנחת העבודה היא – אנחנו עוסקים כרגע בפרויקט של סחורות עתידיות.

איתן כבל: המשמעות היא שאם גלי צה"ל יצליחו להגיע לחסויות של 30 מיליון אז הם צריכים לעשות בדק בית, לסגור את עצמם מזמן.

מיה אלון: אין תחנה רביעית ואין תחנה אזורית - - -

איתן כבל: לא לחינם אנחנו הגדרנו 15 מלכתחילה.

איתן כבל: מה שאני אומר, חובת הדיווח, ואומר מנשה נכון – העניין יובא לפה.

איתן כבל: אם נראה שפתאום יש קפיצה כלפי מעלה, הוועדה תתייחס לזה.

מיה אלון: אבל איזו הסמכה יש לוועדה לשנות את כמות הדקות, כך שרמת ההכנסות תישאר - -

איתן כבל: אם את שואלת אותי זה לא בעניין של כמות הדקות.

קריאות: - -

איתן כבל: לכן הגדרנו – ארבע וחצי דקות שווה ערך לכ- 15 מיליון.

איתן כבל: זו הנחת העבודה.

איתן כבל: אם יקרה ופתאום תהיה השנה הבאה שנה מדהימה, וכולם יעשו תשדירי חסות ושירות רק בגלי צה"ל – זה מובא לוועדה.

איתן כבל: מה שאני אומר, בעניין הזה: אם תיווצר הסיטואציה הזו, נדון בה כשזה יקרה.

איתן כבל: אבל גם להפך.

איתן כבל: ואני אומר לך שהסיכויים של הלהפך הם יותר גדולים.

מיה אלון: אבל למה לא לתת כלים כבר היום בחקיקה?

גלעד ארדן: אני לא חשוד כמי שלא אוהב את גלי צה"ל, אני אוהב את התחנה ורוצה בהצלחתה, באמת.

גלעד ארדן: אבל אני באמת נוטה לקבל את מה שאומרת נציגת האוצר: למה לא להשאיר עדיין כלים לשני הכיוונים, וגם מבחינת גלי צה"ל?

אבשלום וילן: - -

גלעד ארדן: כולם פה מסכימים שארבע וחצי דקות זה לא משהו מדעי.

גלעד ארדן: אף אחד לא יודע באמת - - יש פה מטרה שבאמת תהיה תוצאה, שיישמר המצב הקיים.

גלעד ארדן: למה לא להשאיר פה איזה כלי?

גלעד ארדן: מצדי, שוועדת הכלכלה, איזשהו כלי צריך להשאיר פה כדי שתהיה לנו, למדינה, אפשרות להגיב למה שקורה.

נגה רובינשטיין: קודם כל – לגופם של דברים, מדובר כאן בעניינים תוכניים.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שיש איזשהו צורך בוודאות, ביציבות, ושאחרי כל רבעון, אם זה יהיה 12.5 או 12.3 יעלו ויורידו - - מדובר כאן בעניין כלכלי שמשתנה בהתאם לדינמיות.

נגה רובינשטיין: בדיוק כמו שאמרתי – אם זה יהיה 30 מיליון, כל אחד יעשה את הבדיקה אצל עצמו, וצריך איזשהו מבנה.

נגה רובינשטיין: משרד האוצר בחר לסטות מהעמדה הממשלתית, אבל אני רוצה להזהיר מה היה הרציונל של הארבע וחצי דקות.

נגה רובינשטיין: זה היה היגוי של מצב נורמטיבי.

נגה רובינשטיין: מה קיים היום, איזה סדר גודל קיים היום, מבחינת זמן שידור, ואליו הגענו.

גלעד ארדן: בדקתם שהוא אכן מתקיים?

גלעד ארדן: כלומר- שאין אף פעם חריגה מארבע וחצי דקות?

נגה רובינשטיין: קודם כל – זה התחיל מיותר דקות, אבל את המצב הנורמטיבי אנחנו צמצמנו.

נגה רובינשטיין: זה שתוצר הלוואי הוא כלכלי, זה ברור.

נגה רובינשטיין: אבל הצמצום לא נבע מחישובים כלכליים, וחבל שסתם נזרקים פה משפטים, כי לא מזה זה נבע.

נגה רובינשטיין: האמת היא שזה נבע מהמצב הנורמטיבי של מה מאפשרות פקודות מטכ"ל, פלוס צמצום של המצב הנורמטיבי.

נגה רובינשטיין: לא היה לנו חישוב כלכלי, זה לא שהממשלה עשתה - - -.

נגה רובינשטיין: ההצלחה הכלכלית היא הצלחה נלווית, וזה מה שמעניין את חברנו, וזה ברור.

נגה רובינשטיין: אבל אני אומרת לך מאיפה יצאה עמדת הממשלה.

גלעד ארדן: רוב החכמה היא בידי הממשלה, אבל לא כולה.

גלעד ארדן: מה איכפת לכם שיהיה פה איזשהו פתח, עדיין - - -

נגה רובינשטיין: מה הפתח יגיד?

נגה רובינשטיין: שמה?

דוד טל: שוועדת הכלכלה רשאית לשנות את - -

גלעד ארדן: שאם תהיה חריגה של 30%, נניח, מהיעד שדיברנו עליו, כלפי מעלה או כלפי מטה - -

איתן כבל: יש לי הצעה של היועצת המשפטית: "נוכח השר כי ההכנסות שהתקבלו או הצפויות בשני רבעונים עולות על ההכנסות בתקופה המקבילה..."

אתי בנדלר: "...

אתי בנדלר: עולות או נמוכות".

איתן כבל: "...

איתן כבל: על ההכנסות בתקופה המקבילה בשנה שקדמה לתחילתו של חוק זה, רשאי הוא, באישור ועדת הכלכלה, לקבוע כי זמן השידורים המרבי לשידורי חסות ולתשדירי שירות יהיה גבוה או נמוך.

איתן כבל: ..."

נגה רובינשטיין: אין בחוק - - בכלל ועדת הכלכלה.

נגה רובינשטיין: אתם מכניסים כלים שלא קיימים, זה בלתי אפשרי.

אבשלום וילן: הבעיה עם ההצעה הזו היא שאנחנו בהצעה הזו עלולים להתחיל היכנס לתחומים של הרדיו האזורי, של רשת בי"ת.

אבשלום וילן: זה לא בריא.

אבשלום וילן: אני בכלל, בתור איש אופוזיציה, אוהב שהממשלה מדברת בקול אחד.

אבשלום וילן: יש הצעת ממשלה – הבה נכבד אותה.

גילה גמליאל: לדעתי תמיד, את ההחלטה שהחלטתם נוכל לקבל.

אתי בנדלר: ממש לא.

אתי בנדלר: החוק קובע ארבע וחצי דקות - - -

גילה גמליאל: למה אני מתכוונת?

גילה גמליאל: כשבאה הוועדה ומקבלת עדכונים, ורואים, כעבור שני רבעונים – קודם כל צריך לצפות, בכלל, בשני רבעונים כאלה.

גילה גמליאל: כשרואים שכעבור שני רבעונים המצב הוא גרוע לגלי צה"ל או שהוא יותר מדי עבור העניין הזה, אז יהיה ניתן לשנות את החקיקה סביב - - -

קריאות: - -

גילה גמליאל: אפשר להחליט כאן שני דברים: או ללכת סביב הסעיף האחרון, כפי שהיה בהתחלה: לבחון לאורך זמן, תקופה של שנה, כפי שכתוב פה, בחוק, ואז יהיה ניתן, באמת, לחשוב כעבור שנה, מה רוצים לעשות או מה רוצים לתקן.

גילה גמליאל: זו אפשרות אחת.

גילה גמליאל: אפשרות שניה, לטעמי – לבוא ולהיכנס לכל העניינים הכלכליים בוועדה הזו, זה קצת יורת מורכב - - -

איתן כבל: יש לי שאלה.

איתן כבל: האם משרד האוצר חושב שבזמן התחולה של החוק הזה, קרי- בשנה הבאה, או אם נאריך את זה – בשנתיים, תהיה עליה דרמטית כזו בשוק התקשורת?

מיה אלון: אני לא יודעת.

קריאות: - -

אבשלום וילן: אנחנו נכונו מהערכות האוצר לגבי ערוץ 10, צריך להיזהר מזה.

רוני פנחס: הוזכר כאן הנושא של תכנון שאמור להיות כמה שיותר - - לפחות בטווח של חצי שנה או שלושה חודשים, דיווח רבעוני או צפי רבעוני – משהו מאד לא ודאי.

רוני פנחס: בינתיים הפיקוח כאן הוא כל רבעון.

רוני פנחס: אם הוא היה כל חצי שנה זה היה יותר סביר.

אתי בנדלר: הפיקוח הוא כל רבעון על שלושה חודשים אחורה ושלושה חודשים קדימה.

קריאות: - -

אבשלום וילן: אני מוחה.

אבשלום וילן: אני לא מוכן לשמוע את זה בדיונים כל פעם.

אבשלום וילן: שאנחנו נמציא המצאות זה בסדר.

אבשלום וילן: לא יכול להיות שהממשלה תבוא לפה ותדבר בשני קולות, זה לא סביר.

אבשלום וילן: אי אפשר לעבוד כך.

עדי בן שך: צריך להבין שההצעה לגבי התיקונים – לפחות מה שמעניין אותי זה שאם אני בא עם פחות מ- 15 זה שתאפשר לי גם שעה שלמה לעשות פרסומת, אף אחד לא קונה.

דוד טל: אני קניתי גם קניתי, וזה מה שנתון ביסוד ההצעה שלי, הקודמת, לתת שש דקות.

דוד טל: למה חשבתי גם שש דקות?

דוד טל: שש דקות מאפשר מרחב גמישות.

דוד טל: אני מניח שמפקד גלי צה"ל יוכל להתחיל ב- 3 דקות, בשתי דקות, אבל תמיד - - - אני חושב, אדוני היושב ראש, לכן, שמרחב הגמישות שנתתי למפקד גלי צה"ל, עד שש דקות – הוא סביר, מפני שכאן נשמעת טענה, ואולי היא נכונה – אולי זה לא יהיה 15 אלא רק 10 מיליון, ויחסרו לו דקות?

דוד טל: ברגע שיחסרו לו, והגענו עד שש דקות, הוא יוכל להעלות לשש דקות ובמשחק הזה – להעלות ולרדת, הוא יוכל להגיע פחות או יותר לסכום, ואני לא מדבר כרגע על הגרוש.

מנשה סמירה: שתי הערות – אני מציע לקשור את זה לסעיף 9 ואז זה פותר את הבעיה.

מנשה סמירה: כרגע, בשנה הזו – רק דיווח, ללא אפשרות לשנות, כי שנה זה פרק זמן סביר לבחון את כל העניין.

מנשה סמירה: לכן, אם קושרים את שני הדברים - - כלומר, לא במהלך השנה, וכל 3 חודשים לשלם, זה לא ריאלי גם מבחינת תכנון שידורי.

מנשה סמירה: הדבר השני – עוגת הפרסום השנה, 2004, גדלה בסדר גודל של 25 מיליון דולר.

מנשה סמירה: הרדיו גם צמח בתוך העניין הזה.

מנשה סמירה: צפוי גם להיות גידול ב-2005, לפי איגוד המפרסמים, כפי שנמסר בכנס שהיה שלשום.

מנשה סמירה: כך שכולם יכולים להיות רגועים, בסך הכל, מבחינת הנתונים וההכנסות שצפויות מעוגת הפרסום.

מנשה סמירה: אם לא משנים – כי שמעתי קודם שמישהו רוצה להאריך את זה לשנתיים ושלוש, לא.

מנשה סמירה: לשמור על שנה, להשאיר את המתכונת הקיימת, ואזי ההצעה הממשלתית מתקבלת as is.

אבשלום וילן: ההצעה של מנשה סמירה היא הגיונית, ואני מבקש לומר למנשה סמירה – ההערכות לשוק הפרסומת טובות אם העסקים הם כרגיל, אם אין שינויים - -

מיקי מירון: אני רוצה שאתם מתברברים עם עניין הדקות.

מיקי מירון: אני אגיד לכם, מהניסיון שלנו, שההערכות תהיינה כאלה ואחרות, הן לא תהיינה מדויקות, ואתם תתקשקשו עם זה.

מיקי מירון: עדיף לכם ללכת לעניין שאתם חושבים כמה מותר להם לגייס מחסויות ותשדירי שירות.

מיקי מירון: נניח אחוז.

מיקי מירון: אתם מחליטים שזה אחוז, שניים, שלושה או ארבעה – שזה מתקציב - - -

איתן כבל: אני לא פותח את הסיפור הארוך הזה עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כך: האמת היא שנטיית הלב שלי היא ללכת עם מה שהממשלה הביאה לנו.

איתן כבל: יש ממשלה שהביאה את הדברים ואני נוטה להעלות את ההצעה כפי שהממשלה הניחה אותה בסעיף 7.

אתי בנדלר: סעיף 7 הוא הצעה של הוועדה - - -

איתן כבל: אבל אני הבנתי שזה הוסכם על ידי הגורמים הממשלתיים כשהעניין קפץ ביניהם.

איתן כבל: לא?

עדי בן שך: ועדת שרים לענייני חקיקה.

קריאות: - -

איתן כבל: אבל אתם הסכמתם לזה.

איתן כבל: אתם לא מסכימים עם מה שאומר האוצר, נכון?

נגה רובינשטיין: זה שאנחנו לא מסכימים עם מה שאומר האוצר – זה ברור, אבל לחובת הדיווח לי יש תוספת.

איתן כבל: יש כאן שתי הצעות.

איתן כבל: אני רוצה להעמיד אחת מול השניה.

איתן כבל: אני מציע אחת מהשתיים: או שסעיף 7 מתקבל כפי שהוא רשום בפניכם, או בתוספת שהיועצת המשפטית מציעה, שבעצם נותנת את הגמישות העניינית, כשמעלים בקודש – מתייחסים לזה בהתאם, או מורידים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, מה שמוצע כאן, לא בנוסח סופי זה שהנוסח הכלול בפניכם בסעיף 7 יסומן (א), ואחריו יבוא סעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: השר זה השר הממונה על החוק הזה, שר הביטחון.

גלעד ארדן: אבל איזה אינטרס יש לשר הביטחון להביא בקשה כזו?

גלעד ארדן: נניח שזה עולה בהרבה על ההכנסות, והרדיו האזורי פושט רגל, בעוד לגלי צה"ל יש את כל ההכנסות אצלם.

גלעד ארדן: איזה אינטרס יש לשר הביטחון לבוא לפה ולבקש הפחתה?

אתי בנדלר: אז – השר הממונה על רשות השידור.

קריאות: לא, זו בעיה.

קריאה: שרת התקשורת - - -

נגה רובינשטיין: שרת התקשורת לא רלבנטית לעניין הזה.

איתן כבל: מה את מציעה?

נגה רובינשטיין: קודם כל, להצעה הזו של סמכות השר לשנות מהדקות , אנחנו מתנגדים לה.

לאה ורון: אבל שאלו אותך כרגע איזה שר.

נגה רובינשטיין: שר הביטחון.

נגה רובינשטיין: הוא השר הממונה.

נגה רובינשטיין: אי אפשר לפגוע בסמכות שלו בעניין הזה.

אתי בנדלר: או קיי.

אתי בנדלר: "(ב) נוכח השר כי ההכנסות שהתקבלו או הצפויות בשני רבעונים עולות על או נמוכות על ההכנסות בתקופה המקבילה בשנה שקדמה לתחילתו של חוק זה.

אתי בנדלר: .." זאת אומרת – משווים מחצית שנה למחצית שנה קודמת - - -

גלעד ארדן: אם זה עולה – אז שר התקשורת יבוא.

גלעד ארדן: אם זה יורד – שר הביטחון יבוא.

גלעד ארדן: הוא אחראי על הרדיו האזורי והוא – על גלי צה"ל.

גלעד ארדן: אם ההכנסות עולות,

גלעד ארדן: אז יוכל שר התקשורת להגיש בקשה.

גלעד ארדן: אם זה יורד – אז יבוא שר הביטחון ויגיש בקשה.

קריאות: - -

גילה גמליאל: אני חושבת שמה שצריך לעלות זה קודם כל – מי חושב שאפשר להשאיר את הסעיף הזה כמו שהוא.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה: מי בעד השארת סעיף 7 כמו שהוא?

איתן כבל: הצבעה בעד סעיף 7 כניסוחו –3 בעד התוספת לסעיף 7 – 2

איתן כבל: אם כן – רוב בעד הסעיף כניסוחו.

דוד טל: אני מבקש להגיש את זה כהסתייגות, לפי הנוסח של היועצת המשפטית.

איתן כבל: אנו עוברים לסעיף 8.

אתי בנדלר: ביצוע ותקנות.

אתי בנדלר: "8.

אתי בנדלר: (א) השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל ענין הנוגע לביצועו.

אתי בנדלר: (ב) תקנות לפי חוק זה יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת".

איתן כבל: מי בעד אישור סעיף 8?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: תודה, הסעיף אושר.

איתן כבל: עוברים לסעיף 9.

גלעד ארדן: אפשר להוריד את הסמכות שלו להתקין תקנות?

אתי בנדלר: יש את זה מכוח חוק יסוד: הממשלה.

אתי בנדלר: בלאו הכי הסמכות מעוגנת בחוק יסוד: הממשלה.

אתי בנדלר: "תחילה, תוקף והוראת מעבר" – סעיף 9.

אתי בנדלר: "(א) תחילתו של חוק זה, שלושה חודשים מיום פרסומו.

אתי בנדלר: (ב)

אתי בנדלר: חוק זה יעמוד בתוקפו עד תום שנה מיום התחילה.

אתי בנדלר: כל עוד לא מונתה ועדת הפיקוח לפי הוראות סעיף 6, יקבע השר את התקנות לפי סעיף 5 בהתייעצות עם השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור ועם הוועדה שהוקמה על ידי מליאת רשות השידור, לפי סעי ף12 (ג) לחוק רשות השידור, לשם פיקוח על התכניות הלא צבאיות של גלי צה"ל כמשמעותן בסעיף 48 לחוק האמור".

דוד טל: אני מבקש לתקן ב- 9 (ב) לשנתיים.

רוני פנחס: קודם כל – לגבי פרק הזמן שבו החוק יהיה תלוי ועומד.

רוני פנחס: הממשלה הביאה את זה כהצעה קבועה והוועדה מבקשת להכניס סעיפי תוקף.

רוני פנחס: אני מבקש: אל"ף, גם אם הוועדה תחליט להגביל את תוקף החוק בזמן, שזה יהיה לתקופה ארוכה ככל הניתן, המטרה הראשיתית של ההגבלה הזו היתה על מנת לבחון - - -

איתן כבל: הנקודה היא פשוטה: הסעיף הזה הוצבע.

רוני פנחס: אי אפשר להעביר חוק כזה בשנה.

רוני פנחס: דבר נוסף – מנגנון הארכת תוקף החוק – לא בהוראת שעה רגילה.

רוני פנחס: יש תקדימים בחקיקה.

רוני פנחס: אתם רוצים מנגנון פיקוח פרלמנטרי, לבדוק אם יש חקיקה תקשורתית שמשפיעה על החוק הזה.

רוני פנחס: הכנסת, בהחלטתה - - -

אבשלום וילן: אין לי בעיה עם השנה, נמשיך את זה אם נרצה, ודווקא בגלל הבעייתיות שזה מתנגש עם הרדיו האזורי, זה חייב להיות - -, אבל יש פה בעיה בסעיף 9(ג) עם הוועדה שהוקמה במליאת רשות השידור.

אבשלום וילן: כרגע אין להם מוסדות, הם אמרו.

אבשלום וילן: תאר לך שהוועדה הזו לא קמה, והיא צריכה ל - --?

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: יש סעיף שאומר שעד שהוועדה קמה השר רשאי להתקין תקנות.

נגה רובינשטיין: אתי בנדלר: יש כאן הצעה.

נגה רובינשטיין: השאלה היא האם אתה רוצה לדון בה – לאפשר לשר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת להאריך את תוקפו של החוק.

נגה רובינשטיין: אם כן, צריך לקבוע – לתקופות שלא יעלו על שישה חודשים כל פעם, ובלבד שסך כל ההארכות לא יעלו על שנתיים, נניח, לצורך העניין.

קריאות: - -

רוני פנחס: הוראת שעה לא מוגבלת כל כך בזמן דטרמיניסטי.

רוני פנחס: חמש שנים עם הארכה - - -

אתי בנדלר: בדרך כלל מגבילים.

אתי בנדלר: ממש לא.

קריאות: - -

איתן כבל: תראה איזה עיניים גדולות.

איתן כבל: כבר אישרנו בפעם הקודמת את העיקרון של השנה.

איתן כבל: אני בכלל מאפשר לך אולי להאריך את זה, ואתה מתחיל להתווכח אתי האם זה יעלה על שנתיים או לא.

איתן כבל: אני רוצה לומר כך: נגה רובינשטיין פנתה אלי והעלתה כאן את העניין שבמקום שנה – שאין זה זמן סביר מבחינת התהליכים הנדרשים, לדעתה – שנתיים זה זמן סביר.

איתן כבל: זה גם מתחבר למה שחבר הכנסת דוד טל מעלה.

איתן כבל: אני תומך בזה.

איתן כבל: האם יש למישהו התייחסות נוספת?

גילה גמליאל: לטעמי, אם מבחינת המשרדים השונים אפשר להרחיב את זה לשנתיים – זה מבורך.

גילה גמליאל: מה שכן – גם להוסיף לזה את ההערה שאמרה קודם היועצת המשפטית בדבר זה שתינתן אפשרות לשר באישור ועדת הכלכלה להאריך את ההסכם, מעבר לזה, מדי תקופה.

גילה גמליאל: צריך למצוא איזו תקופה.

גלעד ארדן: יש פה, קודם כל, נציג של הרדיו האזורי?

גלעד ארדן: מה עמדתו?

ליאור חריש: עמדתנו בעניין להאריך עד שנתיים - אין לנו התנגדות.

אבשלום וילן: אני חושב שההצעה שלך היא טובה.

אבשלום וילן: אני רק רוצה לשאול פה – מה קורה עם החוק, גם עוד שנה או שנתיים, כשיש בחירות ואין כנסת, ועדיין לא הוקמו ועדות וכן הלאה.

רוני פנחס: שלושה חודשים הוא מוארך אוטומטית.

אתי בנדלר: יש הוראות סטטוטוריות, אני לא זוכרת כרגע באופן מדויק.

אתי בנדלר: על כל פנים, כל דבר חקיקה שאמור לפקוע בתקופת בחירות מוארך אוטומטית, אם אני זוכרת נכון – לתקופה של שלושה חודשים עד אחרי הבחירות.

אבשלום וילן: אני תומך בשנתיים - - -

רוני פנחס: אני מבקש להציע משהו שהוא גם ממלא את כוונת הוועדה וגם את כוונת הרשות המבצעת – הוועדה רוצה שהחוק יהיה לפרק זמן על מנת לבחון אותו.

רוני פנחס: יש מנגנון שקיים בחוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, שמאפשר הארכה של תוקף החוק לפי החלטת הכנסת.

רוני פנחס: זה כמובן עובר דרך הוועדה הרלבנטית בכנסת שמעבירה למליאה.

רוני פנחס: זה מנגנון קבוע שגם קובע שפרק זמן מסוים לפני סיום תוקפו של החוק הכנסת צריכה להידרש לו.

רוני פנחס: זה גם יאפשר את זה שהחוק יגיע בזמן הרלבנטי לדיון בכנסת, גם פיקוח פרלמנטרי וגם זה לא יוזנח ויישאר בצד.

רוני פנחס: הכנסת היא זו שתחליט.

נגה רובינשטיין: על אף שהאינטרס שלנו הוא שהחוק יהיה כמה שיותר ארוך, מטעמי, לפחות, אני מתנגדת לאפשרות שהשר בעצמו יחליט אם החוק יוארך או לא.

נגה רובינשטיין: זה חוק עם משמעות גם לגבי תוכניות הרדיו האזוריות וגם לגבי צדדים שלישיים.

נגה רובינשטיין: ככל שרוצים שהחוק יהיה ארוך יותר- או שמלכתחילה - - או שיש שלוש קריאות על מנת שהצעת החוק תפורסם ברשומות, שיהיה דיון של שלוש קריאות.

נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שצריך לתת סמכות לשר להאריך את החוק בעצמו.

ליאור חריש: אני מבקש להבהיר לעניין עמדת תחנות הרדיו האזוריות שאנחנו מדברים שלגבי נושא השנתיים זה בכפוף לכך שאנחנו מדברים על הצעת חוק שעוברת, שבה היקף השידורים הוא ארבע וחצי דקות או 15 מיליון שקל.

גלעד ארדן: אתה מבין שאנחנו נוכל לדעת אחרי שנה שבשנה הזו לא היו 15 מיליון אלא 30 מיליון, אבל החוק הוא לשנתיים.

ליאור חריש: לכן העמדה שלנו היתה, מלכתחילה, שצריך, בין היתר, גם לאפשר את הסמכות - -

גלעד ארדן: אז שאלתי אותך קודם ואמרת לי שאתם לא מתנגדים.

מיה אלון: אם אנחנו מדברים פה על שנתיים אני, כמובן, לא בעד, אבל על אחת כמה וכמה – רמת הפיקוח, הכלים והשיניים שצריכים להיות פה לוועדת הכלכלה צריכים להיות גדולים.

מיה אלון: אחרת מה?

מיה אלון: זה מאריך שנתיים, אנחנו פתאום נגלה אחרי שנה שיש להם את ה- 25 מיליון שקל ואתם תקבלו את הדיווח ולא תדעו מה לעשות עם זה.

מיה אלון: תחנות הרדיו האזוריות יתמוטטו ולכם לא יהיו את הכלים.

גלעד ארדן: אני באמת לא הבנתי – קודם הצבעת בעד ההצעה של היועצת המשפטית שיהיה אפשר לעשות איזושהי בקרה ושיפור לאחר חצי שנה.

גלעד ארדן: זה נדחה.

גלעד ארדן: עכשיו יש הצעה לעשות את הבקרה הזו לא אחרי חצי שנה, זה יהווה מטרד מאד קשה.

דוד טל: לא.

דוד טל: כל רבעון נקבל דיווח.

דוד טל: גם אם זה יהיה שנתיים.

גלעד ארדן: בסדר, אבל עכשיו אנחנו מדברים על לעשות את הבקרה הזו אחרי שנה.

גלעד ארדן: בחוק אמרו שנה.

גלעד ארדן: עכשיו רוצים שנתיים.

דוד טל: לא.

דוד טל: אני מדבר על החוק למשך שנתיים.

דוד טל: כל רבעון זה יגיע לכאן, ואני מוסיף את מה שאמרה היועצת המשפטית – שיהיה בידי השר או ועדת הכלכלה או באישור ועדת הכלכלה כדי להעלות או להוריד - - -

גלעד ארדן: אז עכשיו יש הצעה לא לבוא אחרי חצי שנה אלא להאריך את התוקף בשנתיים, כי לא סביר, וכן הלאה.

גלעד ארדן: אז לפחות, אם אנחנו רוצים להאריך לשנתיים חייבת להיות אחרי שנה איזושהי אפשרות של הוועדה או של אחד משני השרים שזה נוגע ב - -

דוד טל: אז תצביע על הסתייגות שלי.

איתן כבל: אז מה אתה מציע?

גלעד ארדן: אני אצביע גם על ההסתייגות שלך, אבל על אחת כמה וכמה שאתה צריך לתמוך בהכנסת איזשהו מנגנון בקרה.

דוד טל: המנגנון הזה הוא די כדי לבסס - - -

מנשה סמירה: אני חוזר ואומר: עד שיוגשו דו"חות רבעוניים ועד שיהיה תהליך של שינוי תחלוף שנה .

מנשה סמירה: לכן צריך להשאיר את המנגנון של השנה בלבד, גם אם תעבור ההצעה של חבר הכנסת טל, זה עדיין לא יבטיח את ה - - .

מנשה סמירה: להשאיר את זה לפרק זמן של שנה ובעוד שנה לבחון את העניין.

מנשה סמירה: לא להפוך את זה לשנתיים אוטומטית.

אתי בנדלר: שני דברים: בישיבה הקודמת הוועדה הצביעה על העיקרון של שנה.

אתי בנדלר: לכן, אם רוצים לקבוע היום מועד ארוך יותר, לא ברמה של הסתייגויות, כי הסתייגויות אפשר להגיש לזה.

אתי בנדלר: צריכים שהוועדה תצביע קודם על רביזיה.

אתי בנדלר: דבר שני – אם רוצים להוסיף, כמובן שלזה לא צריך רביזיה, ולכן אני מציעה לכם בכל זאת לשקול אם הוועדה לא תחליט על רביזיה, ותחליט להשאיר את זה על שנה – להוסיף בכל זאת מנגנון שיאפשר הארכה.

אתי בנדלר: אני מציעה לכם את המנגנון, אם אתם רוצים לשקול את זה.

אתי בנדלר: המנגנון יאמר שהשר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי להאריך את תוקפו של החוק לתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים כל פעם, ובלבד שסך כל תקופות ההארכה לא יעלו על שנתיים, כך שבאופן מעשי - - -

גלעד ארדן: כולל התקופה הראשונית?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: סך כל תקופות ההארכה.

אתי בנדלר: כך שסך כל התקופות אפשר יהיה להגיע לשנה וחצי, שנתיים, שנתיים וחצי, עד שלוש.

איתן כבל: אל"ף אני צריך לעשות רביזיה: מי בעד רביזיה על נושא סעיף 9?

גילה גמליאל: לפני שאתה מצביע על רביזיה – אני רוצה לשאול: ההצבעה הקודמת היתה על שנה?

אתי בנדלר: כן.

איתן כבל: מי בעד הרביזיה, ירים את ידו.

איתן כבל: הצבעה בעד רביזיה – 3 נגד - 1 נמנעים – אין

איתן כבל: בעד – 3, נגד- 1 ואין נמנעים – הרביזיה אושרה.

אתי בנדלר: אם אושרה הרביזיה צריכים סעיף קטן (ב): "חוק זה יעמוד בתוקפו..." מה מוצע במקום שנה?

איתן כבל: אני מציע את ההצעה שהציע - -

אתי בנדלר: להשאיר שנה בתוספת.

גילה גמליאל: אז לא היינו צריכים רביזיה.

קריאות: - -

איתן כבל: זה לא שנה, זה שנה ו - -

דוד טל: שלוש שנים.

דוד טל: ארבע פעמים - - -

קריאות: - -

גלעד ארדן: אז הצעה שלישית – כמו שלה, אבל שלא יעלה ביחד על שנתיים.

איתן כבל: מי בעד רק שנה, ירים את ידו?

איתן כבל: – אין.

איתן כבל: מי בעד שנתיים?

איתן כבל: 2 בעד.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: אין.

איתן כבל: ההחלטה היא שחוק זה יעמוד בתוקפו עד תום שנתיים מיום התחילה.

איתן כבל: הצעת החוק כולה אושרה לקריאה השניה והשלישית, עם התיקונים הנדרשים.

איתן כבל: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.