ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 339, 2005-01-03 10:30

שלום שמחון: אנחנו עוברים לדון בהצעת החוק של חברת הכנסת אורית נוקד וחבר הכנסת אופיר פינס, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16) (חובת גילוי מדיניות החזרת טובין).

שלום שמחון: אני מבין שמשרד האוצר תומך בהצעה?

שי יפתח: הוא חושב שהיא ראויה.

אברהם בירנבאום: אתם יכולים להעביר מה שאתם רוצים.

אברהם בירנבאום: אני מבטיח לכם שאנחנו נצפצף על כל חוק הגנת הצרכן.

מיכאל אלבוים: זו בושה וחרפה שאתם לא עוזרים לעסקים קטנים.

שלום שמחון: אם נדמה לכם שאתם תגידו שאתם מצפצפים על הכנסת ואתם תוכלו להגיע הנה לוועדה, אתם טועים.

מיכאל אלבוים: אני לא אמרתי את זה.

אברהם בירנבאום: אמרתי שנצפצף על חוק הגנת הצרכן, לא על הכנסת.

עמנואל יוכלמן: אתה לא יכול לחסל שכבה שלמה במדינת ישראל.

מיכאל אלבוים: אני רוצה לומר לך שכנסת ישראל לא אוכפת את החוקים הקיימים, אז איך אתם באים עם עוד חוקים?

מיכאל אלבוים: יש חוק שאוסר מסחר ביום שבת, אף אחד לא אוכף אותו.

שלום שמחון: עכשיו יש פה הצעה שאתם תומכים בה.

אברהם בירנבאום: היינו יכולים לתמוך בה לפני שקיבלת את הדבר המנוול הזה.

שלום שמחון: האם אתם רוצים שנקרא לסדרנים שיוציאו אתכם?

מיכאל אלבוים: אנחנו נודיע לכול הצרכנים שלנו שאנחנו לא מחזירים כסף וזה גם לטובתם, כי אנחנו ניתן להם רק מוצרים חדשים ולא מחודשים.

קריאה: האם אתם לא תישארו לדיון פה?

ברוך ציון: חבל שלא קם חבר כנסת שיאמר מה יהיה עם 18,000 עסקים שנסגרו.

ברוך ציון: מי יתמוך בהם?

ברוך ציון: האם הם ילכו לבקש נדבות?

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: אם כן, אנחנו דנים הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16)(חובת גילוי מדיניות החזרת טובין), התשס"ה-2004 של חברי הכנסת אופיר פינס-פז ואורית נוקד.

שלום שמחון: האם יש הערות כלליות להצעת החוק?

תמר פינקוס: כן.

תמר פינקוס: אנחנו היינו מבקשים לא להפוך את הסעיף הזה לסעיף פלילי, אלא לתת לצרכן אפשרות באמצעותו לתבוע את זכויותיו.

תמר פינקוס: אם אין הכרזת מדיניות המשמעות שבמקום הזה מחזירים כסף.

תמר פינקוס: עצם זה שלא יהיה שם איזשהו כיתוב, אנחנו נתחיל להציף את בתי המשפט באכיפה פלילית והצרכן לא ייהנה.

תמר פינקוס: לעומת זאת, אם אנחנו נקבע כמו בתעודות אחריות שאנחנו נותנים כלים, ונותנים לצרכן לתבוע את זכויותיו.

תמר פינקוס: אם ייקבע שהיעדר הודעה על מדיניות העסק משמעה שבמקום הזה מחזירים, קמה לו כמעט פסק דין הצהרתי והוא מגיע לבית משפט והוא אומר: "אני רוצה את הכסף חזרה" אם העסק לא יחזיר לו.

תמר פינקוס: זה לא עניין לאכיפה פלילית, לא לענישה.

שלום שמחון: מה את מציעה לתקן?

אתי בנדלר: היא רוצה למחוק את סעיף 2 בהמשך.

תמר פינקוס: שתהיה חזקה במקום האכיפה הפלילית.

תמר פינקוס: לתת את הכוח לצרכן.

תמר פינקוס: אני מדברת על אכיפה פלילית שהיא לא תשיג את מטרתה.

תמר פינקוס: היא בעייתית יותר, היא פחות מגנה.

אתי בנדלר: היא בעייתית כי אתם לא מקצים את הכוחות לכך.

תמר פינקוס: האם אנחנו לא מקצים?

תמר פינקוס: היום אחרי כל הצמצומים והפיטורים יש כוח-אדם נתון של 30 איש לכול הארץ של אכיפה בכל תחומי הגנת הצרכן.

שלום שמחון: אנחנו נבקש משר הפנים המיועד להקים משטרת אכיפה של כל השלטון המקומי והם יתחלקו עם השלטון המרכזי.

שלום שמחון: יש כל כך הרבה חוקים שלא נאכפים ואם היו מטילים את האכיפה על השלטון המקומי והיו נותנים לו להתחלק בקנסות, אז זה היה כדאי לו לאכוף אותם.

מיכאל אלבוים: כבוד היושב ראש, למה לא אוכפים את חוק המסחר ביום שבת?

מיכאל אלבוים: יש חוק יום מנוחה שבועית בכל העולם.

מיכאל אלבוים: הרסו את כל מרכזי הערים, ועכשיו באים להביא עלינו עוד חוקים ועוד גזרות.

מיכאל אלבוים: מה זה הדבר הזה?

מיכאל אלבוים: שיהיה לנו קודם שוויון הזדמנויות.

תמר פינקוס: בקונספט שאנחנו רואים אנחנו רוצים להעצים את יכולתו של הצרכן שהוא לא יהיה מותנה תמיד באכיפה הפלילית.

תמר פינקוס: אני מציעה שבמקום לעשות אכיפה פלילית לכתוב חזקה שאומרת שבבית עסק שבו אין הודעה שאומרת מהי מדיניות ההחזרה, החזקה היא שהעסק הזה מחזיר כסף, ואז קמה לו הזכות לקבל כסף.

תמר פינקוס: אני לא צריכה לאכוף את זה, הצרכן יודע שהוא יכול לקבל את זה.

אופיר פינס-פז: ומה אם הוא לא מחזיר כסף?

תמר פינקוס: בשלב הזה הוא ילך לבית המשפט.

תמר פינקוס: אנחנו שוקלים היום בכלל להכניס בכל מיני חוקים שלנו אפשרות של קנס קצוב לטובתו של הצרכן, לא באכיפה פלילית.

תמר פינקוס: זאת אומרת, לא קוים משהו, פיצוי קצוב.

תמר פינקוס: הוא יקבל 5,000 שקל.

תמר פינקוס: הכסף שייגבה ילך לכיסו של הצרכן לא למדינה.

אתי בנדלר: הרעיון הוא מצוין, השאלה היא באיזה שלב זה נמצא?

אתי בנדלר: זה ארבע-חמש שנים.

תמר פינקוס: אנחנו בוחנים את זה.

תמר פינקוס: זה לא ארבע- חמש שנים.

תמר פינקוס: זו גם נטייתו של היועץ המשפטי לממשלה.

תמר פינקוס: אנחנו הבאנו את ההצעה הזאת למשרד המשפטים, אנחנו רוצים להחיל את זה על עוד חוקים אצלנו.

תמר פינקוס: אנחנו בוחנים את זה במכלול של חוקים, אנחנו חושבים שהיעילות של זה היא הרבה יותר גדולה מאכיפה פלילית.

לאה ורון: שואל חבר הכנסת פינס, האם אפשר להחיל את זה כבר בהצעת החוק לגבי המקרים של מדיניות השבת טובין?

תמר פינקוס: על זה עניתי שאנחנו מול משפטים מנסים להגיע.

תמר פינקוס: התשובה של זה זה לא הצעה שלכם.

תמר פינקוס: אם הכנסת תחליט שהיא תכניס, אז אנחנו נבוא.

לאה ורון: אנחנו צריכים עזרה שלכם.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שהיועצת המשפטית תדע להסתדר אם היושב ראש יאשר את זה ברמה העקרונית.

אתי בנדלר: האם נציגת משרד המשפטים איננה כאן?

חנה טירי: לא, היא לא נמצאת .

אופיר פינס-פז: אבל, צריך להחליט.

אופיר פינס-פז: אנחנו הצענו מנגנון מסוים בחקיקה, אתם מציעים לנו לשנות את המנגנון.

אופיר פינס-פז: אי אפשר לשנות אותו בחצי.

תמר פינקוס: אפשר לשנות בחצי כי החזקה נותנת לו זכויות.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד, אני לא אשלח את כל הצרכנים לבית משפט.

אופיר פינס-פז: ההצעה הזאת אומרת שאם לא עמדת בזה אתה צריך לשלם קנס גבוה, ואם אתה לא רוצה לשלם אז לך לבית המשפט ותשלם כפול.

אופיר פינס-פז: זה מה שיקרה בעצם.

אופיר פינס-פז: לכן, הסוחר יירתע ואני מניח שהוא ישלם את הקנס ולא ילך עם זה לבית משפט כי הוא עלול לחטוף.

אופיר פינס-פז: פה בסך הכול הוא צריך לשלם חזרה עבור אותו מוצר.

אופיר פינס-פז: לא כדאי ללכת לבית משפט שבו נדבר עוד שנה או עוד חצי שנה.

תמר פינקוס: הקנס הוא לא הרבה יותר גבוה.

תמר פינקוס: זה מסוג הדברים למשל שכדי שהאכיפה תהיה יעילה אנחנו נבקש קנס מינהלי שהוא 400 שקל.

תמר פינקוס: גם את זה לא כדאי לו לשלם.

תמר פינקוס: לכן אני אומרת שאם אנחנו יוצרים לא אכיפה פלילית אלא חזקה שמאפשרת לצרכן לתבוע את מלוא זכויותיו, הכוח שאנחנו נותנים לו הוא יותר מהקנס המינהלי של 400 שקל שהושת כאן.

אופיר פינס-פז: אין לי בעיה לשנות את זה מהליך פלילי להליך מינהלי.

אופיר פינס-פז: אבל, אם האזרח היה צריך ללכת כבר לבית המשפט כדי לקבל את מה שמגיע לו, לפחות שיקבל פיצוי.

מיכאל אלבוים: אנחנו לא מוכרים דרך קטלוג כך שהאזרח לא רואה מה הוא קונה.

מיכאל אלבוים: הוא בא לחנות, הוא בודק, הוא עושה סקר שוק.

מיכאל אלבוים: הוא הסתובב בכל העיר או בכל הקניון ואז הוא מחליט מה לקנות ואיפה.

מיכאל אלבוים: הוא בדק, מישש את הסחורה, ומדד אותה והחליט.

מיכאל אלבוים: לא יכול להיות שאחרי שבוע, שבועיים - - -

אופיר פינס-פז: נניח שאני קניתי עבורך מתנה ומדדתי עבורך.

מיכאל אלבוים: אז מחליפים גם היום מוצר.

אופיר פינס-פז: אני בחוק רוצה רק שתודיע מהי המדיניות לציבור.

אופיר פינס-פז: כלומר, כל חנות תודיע.

אורית נוקד: גילוי נאות, שקיפות.

מיכאל אלבוים: כשאדם שהולך למוסך או לעורך דין אז יש מחיר לשעת עבודה, ויש שכר טרחה, זמן טיפול.

מיכאל אלבוים: יש דמי ביטול כשמבטלים נסיעה לחו"ל.

מיכאל אלבוים: אבל, אנשים מגיעים לחנויות אחרי שהם עושים סקר שוק ואחרי שהם בודקים הם מחליטים לקנות.

מיכאל אלבוים: אם המוצר לא נוח לו או שהוא קטן הוא בא והוא מחליף.

לאה ורון: מר אלבוים, אתה מדבר על החוק הקודם.

לאה ורון: זה לא רלוונטי לחוק שבו אתה מתבקש להודיע מהי המדיניות שלך.

לאה ורון: תבחר אתה את המדיניות.

מיכאל אלבוים: לא יכול להיות שהשר ייכנס לנו לתוך העסק.

אופיר פינס-פז: על מה הוויכוח?

אופיר פינס-פז: תודיע מהי המדיניות שלך, לא אומרים לך מהי המדיניות שלך.

מיכאל אלבוים: אבל, לא דרך של קנסות.

אורית נוקד: " הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16)(חובת גילוי מדיניות החזרת טובין), התשס"ה-2004.

אורית נוקד: הוספת סעיף 4ב.

אורית נוקד: 1.

אורית נוקד: בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן החוק העיקרי), אחרי סעיף 4א יבוא: 4ב.

אורית נוקד: חובת גילוי מדיניות החזרת טובין.

אורית נוקד: עוסק המציע, המציג או המוכר טובין לצרכן, יציג במקום עסקו, במקום הנראה לעין ובאותיות ברורות וקריאות, מודעה המפרטת את מדיניותו לגבי החזרת טובין שלא עקב פגם.

אורית נוקד: במודעה יצוין אם ניתן להחזיר טובין כאמור, לרבות הגבלות להחזרת הטובין, תנאי ההחזרה וסוג ההחזר שיקבל הצרכן (בחוק זה – מדינות החזרת טובין).

אורית נוקד: צוין במודעה כין לא ניתן להחזיר טובין הן בדרך כלל והן במקרים מסוימים, יחולו הוראות סעיף 2(ב2).

אורית נוקד: ביקש הצרכן להחזיר לעוסק טובין שלא עקב פגם, בהתאם למדיניות החזרת טובין המפורטת במודעה, והעוסק לא פעל בהתאם לאותה מדיניות, רשאי הצרכן להחזירם לעוסק בתוך שבעה ימים מיום שסורב, והעוסק יהיה חייב להשיב לו את מלוא התמורה שקיבל באופן שבו שילם הצרכן, ובלבד שלא חלה הרעה במצב הטובין: לעניין זה, פתיחת האריזה לכשעצמה לא תיחשב כהרעה במצב הטובין.

אורית נוקד: הוראות סעיף זה לא יחולו על – מוצרי מזון או טובין פסידים.

אורית נוקד: טובין הניתנים להקלטה, לשעתוק, לשכפול, שהצרכן פתח את אריזתן המקורית טובין שיוצרו במיוחד לפי הזמנה של הצרכן.

אורית נוקד: טובין שקבע השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אורית נוקד: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מכל זכות העומדת לצרכן במקרה של הפרת תנאי העיסקה לפי כל דין.

אורית נוקד: השר רשאי לקבוע הוראות בדבר אופן הצגת המודעה במקום העסק כאמור בסעיף קטן (א), וכן בדבר גודל האותיות.

אורית נוקד: "

שלום שמחון: האם יש הערות לסעיף 1?

תמר פינקוס: צריך להוסיף לגבי מוצרים שלא ניתנים להחזרה כי הם מוצרים האסורים בהחזרה בחוקים אחרים.

תמר פינקוס: למשל, משרד הבריאות אוסר החזרת תרופות או החזרת תחתונים.

תמר פינקוס: צריך להוסיף בסעיף (ג): טובין האסורים בהחזרה על-פי חיקוק אחר.

אתי בנדלר: לי יש כמה הערות.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) אני מבקשת שבנוסח אני אבחן אפשרות להבהיר את המילה סוג ההחזר, כדי שיהיה ברור האם מדובר כאן במזומן או בזיכוי באופן היוצא בזה.

אתי בנדלר: ייתכן אופן וסוג ההחזר.

אתי בנדלר: אינני יודעת, צריך פשוט להבהיר את זה.

אתי בנדלר: אני עברתי שוב על סעיף קטן (ב) ואני חשבתי על משהו בכיוון החזקה, כי בעצם לא הצענו כאן שום פתרון למקרה שהעוסק לא הציג בכלל את המודעה.

אתי בנדלר: לכן, אני חשבתי דווקא ברישה לסעיף קטן (ב) להוסיף: לא הציג עוסק הודעה בהתאם להוראות סעיף קטן (א), או: ביקש הצרכן להחזיר לעוסק טובין שלא עקב פגם בהתאם למדיניות שכן נקבעה, כך שהסנקציה הזאת כולה תחול בשני המקרים האלה.

אתי בנדלר: זה מאוד דומה להערה שלכם.

אתי בנדלר: אם הוועדה תקבל את זה, אני אודה.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ה) אני הייתי מבקשת למחוק את המילה "אופן" כיוון שהפרשנות של זה יכולה להיות מאוד מצומצמת.

אתי בנדלר: באופן הצגת המודעה במקום העסק צריך שיהיה ברור שמדובר איפה, גודל המודעה אולי, וכיוצא באלה דברים כך שבתקנות יהיה כר נרחב יותר לשר.

אתי בנדלר: לכן אני הייתי מבקשת שזה יהיה: השר יהיה רשאי לקבוע הוראות בדבר הצגת המודעה.

שלום שמחון: האם זה נראה לכם?

אופיר פינס-פז: כן.

אורית נוקד: כן.

עמנואל יוכלמן: אני רוצה להעיר שתי הערות.

עמנואל יוכלמן: ראשית, לגבי פתיחת האריזה.

עמנואל יוכלמן: אני חושב ששום אדם פה בחדר הזה לא היה מוכן לקנות מוצר באריזה פתוחה כי הוא תמיד יגיד שזה מוצר משומש ושזה מוצר שהוא לא מוכן לשלם עליו את כל התמורה.

עמנואל יוכלמן: בגדים הם לא ארוזים, אבל אם המוצר הוא ארוז, למשל צעצוע, והחברה היא זו שסגרה אותו, אז שום אדם לא ירצה לקנות אותו יותר.

עמנואל יוכלמן: למעשה, הפתיחה של המוצר מורידה חלק גדול מערכו של המוצר.

שלום שמחון: 80% מהמוצרים הם כבר לא כך היום.

עמנואל יוכלמן: אף אדם בר דעת לא ירצה לקנות מוצרים ארוזים שנפתחו.

עמנואל יוכלמן: אני מדבר רק על מוצרים ארוזים.

אתי בנדלר: בוא ניקח לדוגמא בושם.

אתי בנדלר: נכון שאף אחד לא ירצה לקנות בושם שאריזתו נפתחה.

אתי בנדלר: יש ממש בדבריך.

אתי בנדלר: אבל, איך אתה מגדיר את סוג המוצרים האלה שהאריזה מהווה בעצם חלק מהמוצר.

עמנואל יוכלמן: אני הייתי במזרח הרחוק, וכאשר ראיתי בקבוק לא סגור אני פשוט לא שתיתי ממנו כי ברגע שהוא נפתח אתה לא יודע מה נעשה בו.

עמנואל יוכלמן: אנשים יסרבו לקנות.

עמנואל יוכלמן: יכול להיות שאנשים בכלל לא ירצו לקנות, יכול להיות שהערך של המוצר ירד.

עמנואל יוכלמן: קשה להגדיר את כל רשת המוצרים.

עמנואל יוכלמן: אבל, הקונה רוצה את המוצר הסגור כמוצר ארוז וסגור.

עמנואל יוכלמן: נניח שאדם פתח את המוצר הזה והוא פגם במוצר הזה וכך יוצא שאתה כבר הפסדת ולא תוכל למכור מוצר כזה כחדש.

עמנואל יוכלמן: שנית, אני רוצה להתייחס ל-5% שמוגדרים כפיצוי.

אתי בנדלר: זה לא בחוק הזה.

שלום שמחון: הורדנו את ה-5%, אין כלום.

שלום שמחון: מה אתם רוצים?

שלום שמחון: החוק הזה מבקש מכם לתלות שלט בחנות.

מיכאל אלבוים: גם היום יש בעסקים שלטים.

שלום שמחון: אני לא ראיתי בשום מקום.

שלום שמחון: האם יש הערות נוספות?

עינת ברכה: יש כאן עיקרון שאומר שפתיחת האריזה כשלעצמה לא תיחשב כהרעה.

עינת ברכה: זה עיקרון שהוא לא נכון וצריך למחוק אותו.

עינת ברכה: הוא גם לא נכון לפי צו הגנת הצרכן סימון טובין.

עינת ברכה: צו זה קובע במפורש שאם אתה מקבל מצרכן מוצר והאריזה שלו נפתחה ואתה צריך לארוז אותו מחדש, אז המוצר הזה הוא כבר מוחדש.

תמר פינקוס: לא, מוצר מוחדש זה משהו אחר.

אתי בנדלר: יש שני סוגים של אריזות.

אתי בנדלר: יש אריזה שבית העסק עצמו אורז את המוצר ולזה בעצם הכוונה שפתיחת האריזה הזאת של מעטפה לא תיחשב כפגימה של המוצר.

עמנואל יוכלמן: זה מוסכם, על זה אין בכלל ויכוח.

אתי בנדלר: בסדר, אז בואו תעזרו לנו למצוא את קו הגבול בין שני הדברים, מה מבחין בינהם.

עינת ברכה: ויש הרבה מוצרים שהם כן מגיעים ארוזים הרמטית או שהם בצלופן מהיצרן בחו"ל, או מוצרי אלקטרוניקה.

אתי בנדלר: איך את מגדירה אותם?

עינת ברכה: קודם כל, צריך למחוק את ההנחה הבסיסית אומרת שפתיחת האריזה כשלעצמה לא תיחשב כהרעה.

עינת ברכה: זה עיקרון לא נכון וצריך להוריד אותו.

עינת ברכה: הוא גם ירד מההצעה הקודמת.

עינת ברכה: העיקרון ובלבד שהטובין לא נפגמו ולא נעשה בהם שימוש ולא חלה הרעה במצבם צריך להישאר.

אתי בנדלר: אולי נבחין כאן שמדובר בפתיחת אריזה שנעשתה על-ידי העוסק עצמו, לא על-ידי היצרן.

עמנואל יוכלמן: זה מקובל, לכן אין ויכוח על זה.

עינת ברכה: אי אפשר למכור טלוויזיה פתוחה כחדשה.

מיכאל אלבוים: צריך להיות גילוי נאות ולכתוב שהטלוויזיה הזאת נפתחה.

מיכאל אלבוים: עינת ברכה: אנחנו מדברים כאן על חקיקה ואנחנו לא צריכים להיכנס להגדרה של אריזה או לא אריזה.

מיכאל אלבוים: צריך פשוט למחוק את העיקרון הזה, וצריך לקבוע עיקרון שלא חלה הרעה במצב הטובין, הם לא נפגמו, ולא נעשה בהם שימוש.

שלום שמחון: אין קשר בין פתיחת הקופסא למוצר עצמו.

תמר פינקוס: זה תלוי במוצר.

תמר פינקוס: ישנם צעצועים שהם עטופים בצלופן למשל.

תמר פינקוס: הילד שקיבל את הצעצוע הזה פתח את הצלופן ואת המשחק והוא אומר שלא מתחשק לו לשחק במשחק הזה.

תמר פינקוס: הוא מדבר על זה.

תמר פינקוס: העוסק לא יכול לארוז את זה באותה אריזה שארז את זה היצרן והוא אומר שלא יקנו את זה ממנו.

שלום שמחון: זו בעיה.

תמר פינקוס: אולי אפשר לכתוב שלא נפגעה האריזה המקורית של היצרן.

אתי בנדלר: זה לא חל על דיסקים.

אופיר פינס-פז: למרות שזה לא חל, היום כל חנות דיסקים מחליפה דיסקים ועוטפת אותם מחדש.

מיכאל אלבוים: זה כבר זיוף ואסור לעשות את זה.

תמר פינקוס: זה לא זיוף.

מיכאל אלבוים: אל תידחפו סוחרים לעשות זיופים.

מיכאל אלבוים: צריך להיות גילוי נאות.

מיכאל אלבוים: אם הוא אורז את זה שוב פעם, אז זה ממש זיוף.

תמר פינקוס: קחו לדוגמא חנות בגדים שניתן להחזיר אליה את הבגדים שנקנו ולקבל זיכוי.

תמר פינקוס: אותה חנות מצמידה לבגד חזרה את סכום התשלום ותולה את זה על הקולב, ואנשים קונים.

תמר פינקוס: לא צריך להודיע קודם.

תמר פינקוס: אני חושבת שיש אכן בעייתיות לא רק בדיסקים, אלא במוצר שנארז במקור על-ידי היצרן באריזה מסוימת שלו שאם פותחים את זה גם אם לא פגמו במוצר, זה עדיין יכול להיות פגום.

תמר פינקוס: קודם כל, פגום בסימון ואז מבחינתנו הם יהיו עבריינים.

תמר פינקוס: יכול להיות שצריך לסייג, לא שנארז על-ידי העוסק, אלא האריזה מקורית שנעשתה על-ידי היצרן, ואז מי שפתח את זה, זאת תהיה פגיעה במוצר.

אתי בנדלר: אני ממש מודה לך כי אני חשבתי לעצמי לשלב כאן בין ההצעות.

אתי בנדלר: אולי למחוק את הסיפה של סעיף קטן (ב) האומר "לעניין זה פתיחת האריזה לכשעצמה לא תיחשב כהרעה במצב הטובין", ולעומת זאת בסעיף המסמיך את השר לקבוע תקנות יהיה כתוב:

אתי בנדלר: השר רשאי לקבוע הוראות בדבר, כפי שקראנו, וכן מקרים שבהם פתיחת אריזה מקורית של היצרן תיחשב להרעה במצב טובין.

אתי בנדלר: זאת אומרת, להבהיר את הנטל.

תמר פינקוס: האם תהיה אז רשימה של מוצרים?

תמר פינקוס: אני חושבת שזו טעות.

אתי בנדלר: אחרת מה שיצא זה שבכל מקרה שפותחים אריזה מקורית זה ייחשב להרעה, וגם זה לא ראוי כי יש מקרים שבהם פתיחת אריזה לא פוגמת.

אתי בנדלר: לכן, ראוי לאפשר לשר לקבוע את זה.

תמר פינקוס: לא סוג מוצרים אלא סוג אריזה.

עמנואל יוכלמן: בואו נאמר כך: הפגיעה כן פוגמת, אלא אם השר קבע שהפגיעה לא פוגמת.

עמנואל יוכלמן: אתם לא יכולים לעשות הכללה גורפת.

אופיר פינס-פז: אני מציע להשאיר את הסעיף כפי שהוא ולכתוב: למעט מקרים שבהם פתיחת אריזה היא כן תיחשב כהרעה, שאותם יקבע השר.

אתי בנדלר: אבל אז מדובר רק באריזה מקורית, זה ברור.

אופיר פינס-פז: כן.

אתי בנדלר: אלא אם כן, קבע השר אחרת באישור ועדת הכלכלה לעניין אריזה שנעשתה במקור על-ידי היצרן.

עינת ברכה: אני הייתי מציעה דווקא כן למחוק את הפיסקה הזאת ולהסמיך את השר באופן כללי לקבוע מה זה הרעה ממשית.

אופיר פינס-פז: אם יש לכם רשימה אז תעבירו אותה ויוציאו אתכם.

עינת ברכה: קשה לעשות.

שלום שמחון: בואו נשמע את הנוסח הסופי כדי שנצביע עליו.

אתי בנדלר: קודם כל השינויים שהוועדה אישרה, לעניין סוג ההחזר אני ארחיב את זה בסעיף קטן (א).

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) הרישה שיהיה: לא הציג עוסק הודעה בהתאם להוראת סעיף קטן (א) או ביקש הצרכן להחזיר וגו', ובסוף הסעיף הקטן:

אתי בנדלר: לעניין זה פתיחת אריזה על-ידי הצרכן כשלעצמה לא תיחשב כהרעה במצב הטובין, אלא אם כן קבע השר אחרת באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אני אכתוב כאן שיהיה ברור שמדובר על אריזה שנעשתה במקור על-ידי היצרן.

אתי בנדלר: מדובר בפתיחה על-ידי הצרכן כפי שנאמר לי כאן שלא אם הסוחר פתח אז ברור ש - - -

עינת ברכה: הערה נוספת, זה צריך להיות כנגד הצגת חשבונית כדי שידעו איפה קנית ומתי, מהם אמצעי התשלום.

אופיר פינס-פז: אני מסכים, גם באמריקה זה מקובל.

אתי בנדלר: זה יהיה בשלט.

מיכאל אלבוים: איך אתה תזכור איך הוא שילם?

שלום שמחון: אתה רואה את זה אם הוא מביא את החשבונית.

עינת ברכה: אדם זכאי לקבל את מלוא התמורה תוך שבוע.

עינת ברכה: איך נדע שהוא קנה תוך שבוע, איך נדע איך הוא שילם?

אתי בנדלר: ובלבד שהוא יציג חשבונית.

שלום שמחון: אנחנו רוצים להצביע על סעיף 1?

שלום שמחון: מי בעד סעיף 1 בתיקוני הנוסח שהוצגו על-ידי היועצת המשפטית?

שלום שמחון: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 אושר.

שלום שמחון: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אתי בנדלר: אני רק מזכירה שבסעיף קטן (ג) הוסף טובין שאסור להחזירם לפי דין.

שלום שמחון: מה אנחנו עושים בסעיף 2?

תמר פינקוס: אנחנו מסירים את הפליליות כי הכנסנו את החזקה.

אורית נוקד: אבל, תנו לנו עוד משהו.

תמר פינקוס: אנחנו נחשוב.

תמר פינקוס: אני לא רואה את עצמי מגיעה תוך שבוע או שבועיים או תוך חודש עם דבר מוסכם.

תמר פינקוס: אנחנו יושבים על זה.

תמר פינקוס: זה לא עכשיו לצערי.

תמר פינקוס: אי אפשר לתת פתרון רק לצורך החיקוק הזה.

אופיר פינס-פז: בסדר הורדנו את הפליליות, אבל מה את מציעה?

תמר פינקוס: חזקה.

אתי בנדלר: היא נכנסה כבר ברישה של סעיף קטן (ב).

תמר פינקוס: אני הייתי עושה את זה בסעיף כשלעצמו, והצרכן יוכל להפעיל את החזקה באמצעים האזרחיים שיש.

חנה טירי: היועצת המשפטית כבר ניסחה את זה כרישא של סעיף קטן (ב).

תמר פינקוס: ואני הייתי עושה את זה בכלל כסעיף נפרד.

אתי בנדלר: ההצעה לפיצוי מוסכם היא הצעה מאוד טובה, אני רק חושבת שקשה מאוד להכניס אותה בשלב הזה לכאן כי באמת לא בחנו את ההשלכות שלה.

אתי בנדלר: למשל, יש עוד הפרות של חוקי הגנת הצרכן שאין ספק שראוי להכניס להם פיצוי מוסכם.

אתי בנדלר: להכניס את זה רק לנושא הזה בלי לבחון - - -

אופיר פינס-פז: אבל, במה זה פוגע?

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

אופיר פינס-פז: בואו נעשה פריצת דרך במשהו.

אופיר פינס-פז: במה זה יכול לפגוע?

אופיר פינס-פז: את הרי היועצת המשפטית של הוועדה הזאת לא יומיים, תגידי לי במה זה עלול לפגוע.

אתי בנדלר: זו בדיוק הנקודה.

אתי בנדלר: יש דברים שאני לא אוהבת לשלוף מהשרוול.

אתי בנדלר: אני באמת עוד לא יודעת.

תמר פינקוס: יש לזה באמת השלכות רוחב.

תמר פינקוס: אנחנו צריכים למנוע סחטנות.

תמר פינקוס: יחד עם זה, יש לזה השלכה רוחבית לגבי עוד כל מיני סעיפים שאנחנו חושבים שראוי לשים אותם.

אתי בנדלר: חבר הכנסת אופיר פינס פז, מה יהיה גובה הפיצוי המוסכם למשל?

אתי בנדלר: איך אתה תקבע אותו.

אתי בנדלר: האם זה יהיה מחיר קבוע או אחוז?

אופיר פינס-פז: 10% מערך המוצר.

אתי בנדלר: למה?

אתי בנדלר: אולי 200% כדי שזה יהיה מרתיע?

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

מיכאל אלבוים: אדם עבד לפעמים שעה.

מיכאל אלבוים: כשאת הולכת למוסך את משלמת זמן טיפול.

מיכאל אלבוים: אם מחזירים אז זה בניכוי של משהו.

לאה ורון: אני מציעה שמשרד התמ"ת יבהיר בדיוק מהי ההצעה שלו כי הדברים שנשמעים פה הם לא בהתאם ההצעה.

תמר פינקוס: ההצעה שלנו היא להשאיר את זה בחזקה שמאפשרת לצרכן לקבל את זה באופן אוטומטי, ואם הוא לא מקבל לפנות לסעד אזרחי, לא לאכיפה פלילית.

שלום שמחון: האם אפשר לכתוב בסעיף 2 מפורשות שאם אין שלט אז זה אומר שיש פיצוי?

אתי בנדלר: לזה הם מתנגדים.

אופיר פינס-פז: אם אין שלט יש החזר הכסף.

תמר פינקוס: יש כסף אם אין שלט.

שלום שמחון: האם אפשר לכתוב את זה במפורש?

תמר פינקוס: לכן אני אמרתי שלא צריך להכניס את זה כחלק מסעיף (ב), אלא רציתי שזה יהיה סעיף עצמאי .

שלום שמחון: תנסחי אותו.

תמר פינקוס: לא הציג עוסק שלט על מדיניות ההחלפה, חזקה היא שהמדיניות של החזרת כסף מזומן.

תמר פינקוס: חזקה בתור סעיף עצמאי.

אורית נוקד: אבל, מה אם הוא לא יחזיר?

תמר פינקוס: אז הוא ילך עם זה לבית משפט.

אתי בנדלר: אני לא רואה שהנוסח שהם מציעים מוסיף משהו.

אתי בנדלר: הנוסח שהם מציעים הוא בדיוק מה שאני אמרתי רק בנוסח אחר, אבל לא משנה.

אופיר פינס-פז: בסדר, אנחנו רוצים את זה טיפה יותר מובהק.

אתי בנדלר: אין בעיות, אני יכולה לעשות את הסעיף כסעיף נפרד.

שלום שמחון: בואו נעשה את זה.

עמנואל יוכלמן: השאלה היא, מי יידע את כל הסוחרים על כל ההסדרים ועל כל החיקוקים האלה?

עמנואל יוכלמן: הסוחרים צריכים לדעת מזה.

אופיר פינס-פז: נכון.

אתי בנדלר: זו הערה חשובה, צריך לקבוע סעיף תחילה.

עמנואל יוכלמן: לפי דעתי, הסוחרים לא ידעו על זה.

אופיר פינס-פז: נקבע תאריך תחילה לעוד שלושה חודשים, זה לא יהיה מהרגע להרגע.

אופיר פינס-פז: ניתן לכם זמן.

אופיר פינס-פז: אגב, אני גם מציע לקבוע לוח זמנים מתי השר מפרסם תקנות, תוך שלושה חודשים גג, אחרת אין חוק.

אופיר פינס-פז: עד שהוא לא מפרסם תקנות אין חוק.

אתי בנדלר: נכון.

אופיר פינס-פז: אני מציע לתת לשר שלושה חודשים.

אופיר פינס-פז: השר יביא תקנות לאישור הוועדה תוך שלושה חודשים, ואז לתת להם שישה חודשים עד שהחוק נכנס לתוקף.

אתי בנדלר: השר יביא תקנות בתוך שלושה חודשים מיום הפרסום.

אופיר פינס-פז: ותחילת החוק עוד שלושה חודשים.

אופיר פינס-פז: החוק הוא שישה חודשים מיום האישור.

אתי בנדלר: סעיף (2) בטל ובמקום זה יהיה תחילה.

שלום שמחון: לא, היא אמרה שאנחנו נכתוב פה סעיף מפורש לגבי בית עסק שלא הציג.

אתי בנדלר: בסדר, יהיה סעיף.

עינת ברכה: אבל, צריך להפנות אותו לחריגים גם של סעיף ב' הקודם.

אופיר פינס-פז: כן, בסדר.

אתי בנדלר: למה?

אתי בנדלר: מה זה שייך?

שלום שמחון: מי בעד הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית ירים את ידו?

שלום שמחון: ה צ ב ע ה בעד- 3 נגד – אין נמנעים- אין הצעת חוק אושרה להעלאה במליאת הכנסת בקריאה שנייה ושלישית

שלום שמחון: אין מתנגדים, אין נמנעים.

שלום שמחון: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

שלום שמחון: ועדת הכלכלה עוסקת היום בשורה של תחומים שהם עם הפנים אל הצרכן במדינת ישראל.

שלום שמחון: תודה רבה.