ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 314, 2004-12-06 10:30

שלום שמחון: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

שלום שמחון: הנושא שעל סדר היום הוא : הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (השבתת רכב בשל עבירות תנועה חמורות.

שלום שמחון: למה לא החתמת אותי על החוק הזה?

גלעד ארדן: אני מתנצל.

גלעד ארדן: זו כנראה באמת טעות.

שלום שמחון: משרד התחבורה הניח הצעת חוק דומה.

גלעד ארדן: כן, אני יודע.

גלעד ארדן: קודם כל – זה שיש הצעת חוק ממשלתית שמתגלגלת במערכת אנחנו יודעים כבר למעלה משנה.

גלעד ארדן: מספר שרים כבר חגגו עליה, כולל שר המשפטים לשעבר, לפיד, שהודיע בתקשורת שהוא מקדם את הצעת החוק הזו, ומסתבר שיש, כנראה, תפקיד חשוב לכנסת להוות קטליזטור.

גלעד ארדן: כיוון שמשרד המשפטים הסתובב סביב הצעת החוק, ולפני זה – התקנות, הרבה זמן, אני החלטתי להגיש הצעת חוק שתהווה גם קטליזטור לממשלה בנושא הזה, כיוון שאני חושב שעם מהות העניין, כל הגורמים המקצועיים מסכימים.

גלעד ארדן: נפגשתי גם עם משטרת ישראל ועם כל הגורמים שקשורים להצעת החוק הזו, כדי לבדוק את ההיתכנות שלה, ובעצם, העיקרון של ההצעה אומר שאנחנו משנים פאזה בסוג האכיפה שאנחנו מבצעים לגבי נהגים שמבצעים עבירות תנועה שמוגדרות, לפחות על ידי הגורמים המקצועיים, כעבירות חמורות.

גלעד ארדן: מה שאני הכנסתי זה נהיגה בשכרות, נהיגה תחת השפעת סמים, תאונת פגע וברח, נהיגה במצב ששולל שליטה ברכב, ונהג חדש שנהג ללא מלווה.

גלעד ארדן: כמובן שהעבירות האלה מתווספות ל- 8 העבירות שכבר קיימות היום בחוק, ומאפשרות, בעצם, החרמה או השבתה, או כל אחד יקרא לזה איך שהוא רוצה- של רכב שהנהג ביצע את העבירה.

גלעד ארדן: העבירות שאני הוספתי, ניסינו למצוא בהם איזשהו קשר, לפחות, בין הבעלים של הרכב לבין זה שביצע את העבירה, למרות שקשר כזה הוא לא מחויב המציאות.

גלעד ארדן: היתה, כמובן, הטענה של משרד המשפטים, בעבר, שטוען שיש פה איזושהי פגיעה בזכות הקניין כי זה לא דבר ראוי להחרים רכב שמי שנהג בו זה לא הבעלים של הרכב, ובעצם אנחנו מענישים את הבעלים.

גלעד ארדן: זה לא מחויב.

גלעד ארדן: אף פעם לא הוכרע בבג"ץ שזכות הקניין של בעל הרכב גוברת על הזכות של אנשים שהולכים בדרך לשמור על חייהם מפני הנהיגה באותו רכב, ודרך אגב – במדינות, כולל בארצות הברית, שמשתמשת בכלי הזה, טענות כאלה נדחו בבתי המשפט.

אתי בנדלר: אני ארצה להגיב על הדברים שיש בהם אי דיוקים מסוימים.

גלעד ארדן: אז אם זה לא ארצות הברית, אני אביא לך מדינות אחרות.

גלעד ארדן: אני גם קראתי את המסמך שהכינו במשרד המשפטים.

גלעד ארדן: לא חשוב.

גלעד ארדן: באופן עקרוני אני מתאר את זה כרגע בכללי.

גלעד ארדן: כמו שאמרתי – 4 העבירות האלה מתווספות ל- 8 עבירות שכבר היו קיימות בחוק ושמאפשרות להחרים בגינם את הרכב שעבר את העבירה, דא עקא שהיתה בעיה מרכזית בחוק הקיים, שהשוטר שהיה מורה על החרמת הרכב היה צריך להתחשב בעמדת הנהג איפה לאחסן את הרכב שהוא מחרים.

גלעד ארדן: לכן נוצר מצב שאנשים, הרכב המוחרם חנה ליד הבית שלהם, ומשטרת ישראל, עם כל הכבוד וההערה לא יכולה להציב שוטר ליד כל רכב כזה, ולאכוף האם מישהו מבני המשפחה כן משתמש ברכב.

גלעד ארדן: אכן, האכיפה של הכלי הזה לא היתה כל כך יעילה.

גלעד ארדן: בעצם, הצעת החוק הזו ממסדת הקמה של מגרשים ששר התחבורה ייקבע את מקומם ולבעל הרכב לא תהיה עמדה פה, אלא השוטר, או קצין המשטרה, יחליט לאן ייגרר הרכב שהוא הורה על השבתתו, ושינוע הרכב למגרש, כולל הוצאות האחסנה יושתו על בעל הרכב, וכמובן – כל העסק הזה גם לא יעלה למדינה כסף כי הרעיון הוא להוציא את המגרשים האלו למכרזים, שבעל המגרש הוא גם זה שייגבה.

גלעד ארדן: אני לא הכנסתי את זה בחוק, אבל אני חושב שראוי לתת לו גם זכות עיכבון על הרכב, עד שישולמו ההוצאות שנגרמו בגין העבירה והטיפול בה.

גלעד ארדן: מעבר לזה, ההצעה גם מעריכה את הזמן שבגינו שוטר, קצין משטרה, יכול להשבית מ- 30 ל- 60 יום ואת הזמן שבית המשפט יכול להורות על השבתה, מ- 60 יום ל- 120 יום.

גלעד ארדן: אלו, בערך, העקרונות של הצעת החוק.

אתי בנדלר: אני מבקשת להגיב, משום שבעצם, הישיבה הזו היא ישיבת המשך לדיון שנעשה בעבר בנושא הזה, שקראו לו אז "חילוט רכב".

גלעד ארדן: על תקנות זה היה.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: אז קודם כל אני מבקשת להעיר שקיים הבדל משמעותי בין חילוט לבין איסור שימוש או השבתה.

אתי בנדלר: חילוט בעצם מפקיע את הבעלות מהבעלים של הרכב, מעביר אותו, בדרך כלל, לאוצר המדינה, שרשאי למכור את אותו רכב, ולעשות שימוש בתמורה.

אתי בנדלר: על כל פנים, בעצם – הוא שואב את הנכס מהבעלים שלו, ויותר, לאותם בעלים, אין את אותו נכס.

אתי בנדלר: כמובן שלא זה הרעיון.

אתי בנדלר: כאן מדובר על כך שבעצם אסור יהיה לעשות שימוש בכלי שבו נעברה העבירה לאיזשהו פרק זמן שאתם, המחוקקים, תקבעו.

אתי בנדלר: אבל באותה ישיבה נאמרו דברים, ובעקבותיה גם פורסמו בתקשורת כתבות – היתה כתבת טלוויזיה אחת שממש חיכיתי לשעת כושר כדי להעיר בעקבות הדברים.

אתי בנדלר: דובר שם כאילו משרד המשפטים נוקט בעמדה של חוק זכויות הרכב, או משהו כזה.

אתי בנדלר: אני חושבת שנעשה כאן עוול לעובדי ציבור שאנחנו כולנו חייבים להגן עליהם.

אתי בנדלר: אני חושבת שכאשר מביאים עמדה משפטית, מקצועית, שאומרת שצריכים להתחשב בחוקי יסוד שכנסת ישראל חוקקה, אנחנו רק צריכים לשמוח שזו העמדה.

אתי בנדלר: עכשיו, על מה אנחנו מדברים כאן?

אתי בנדלר: מדובר בהצעת חוק שללא כל צל של ספק היא הולמת את ערכיה של מדינת ישראל, והיא לתכלית ראויה.

אתי בנדלר: אין בנושא הזה מחלוקת, ואני לא חושבת שיהיה מישהו שיסתור את העמדה הזו.

אתי בנדלר: השאלה היא אחת: האם ההצעה היא מידתית, לפי כל מבחני המשנה שנקבעו לקביעת מידתיות בבית המשפט העליון.

אתי בנדלר: אני לא אפרט, ולא אכנס לזה, אבל באופן כללי – ההצעה צריכה לעמוד באמות מידה, באופן כזה שיהיה יחס בין האמצעי המוצע לבין התכלית שאותה רוצים להשיג.

אתי בנדלר: ובין היתר, אמרו שכשיש לבעל הרכב יתרון כלכלי או רווח כלכלי מזה שהוא גורם, בעצם, למישהו אחר להשתמש ברכב, להפיק ממנו רווח – השבתה, לפגוע לו בכיס, היא במקרה הזה מאד ראויה ומאד נכונה.

אתי בנדלר: זה היה אחד הקריטריונים, למשל, שהובאו בחשבון לצורך קביעת העבירות שעליהן תחול הסנקציה הזו של השבתת הרכב.

אתי בנדלר: אבל מכל מקום, בוודאי שאנחנו חייבים לבדוק את ההצעות, לפי חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, לבדוק שהפגיעה בקניין נעשית כאן לפי אותם פרמטרים שקובע חוק היסוד.

אתי בנדלר: אני רק יכולה להביע את הערכתי לעמדה המקצועית של משרד המשפטים.

אתי בנדלר: אתם תקבעו, בסופו של דבר, מה נכון לפי אותם פרמטרים, אבל אני, כפי שהבנתי את העמדה שהוצגה – זו היתה עמדה לחלוטין מקצועית.

גלעד ארדן: כל מה שאמרת מכוון לחיים הכט, לא אלי.

גלעד ארדן: אני לא אמרתי משהו אחר.

גלעד ארדן: דרך אגב, במקור, משרד התחבורה דיבר על מספר עבירות נוספות שלא נכללות כאן, מהסיבות שאת ציינת כרגע.

אתי בנדלר: אני כיוונתי את דבריי – יושבת פה, בפינה, יפעת רווה, מרגישה קצת נבוכה, ואני מקווה שלא הבכתי אותך בדבריי, אבל הם בהחלט היו מיועדים, קודם כל - -

יפעת רווה: אני מודה לך, אחרי כל מכתבי הנאצות שקיבלתי.

משה בן זיקרי: אני רוצה להתנצל בשם המשטרה על הסיפור הזה.

משה בן זיקרי: אני חושב שמי שדיבר בטלוויזיה – לא שלא הוא הובן, אלא הוא לא הבין, כנראה, את מה שנאמר, ואני רוצה להתנצל.

רחל גוטליב: ציטטו דברים של קצין המשטרה, שלא תאמו את העמדה המקצועית, לא של משטרת ישראל ולא של המשרד לביטחון פנים, לגבי אותה הצעת חוק שדובר עליה אז.

רחל גוטליב: העמדה שלנו היתה לחלוטין מתואמת עם העמדה של משרד המשפטים, והעמדה של משרד המשפטים היתה מקובלת עלינו לחלוטין.

רחל גוטליב: לכן, הדברים הוצאו מהקשרם, וככל שצוטט אותו קצין משטרה, צוטט, לצערנו, הוא לא ציטט נכון את העמדה המקצועית של המשטרה.

ציפי נאמן: אני מ "אנשים באדום".

ציפי נאמן: המוקד שלנו זה עבריינים סדרתיים.

ציפי נאמן: אנחנו יודעים שאלה הפצצות המתקתקות, ואת אלה צריכים להוריד.

ציפי נאמן: אנחנו לא יודעים אם הם נכללים בתוך החוק.

ציפי נאמן: לא ראינו שיש איזה סנקציות שאמורות להיות מופעלות נגדם.

גלעד ארדן: אני לא מכיר הגדרה בחוק לנהג שהוא פצצה מתקתקת.

גלעד ארדן: אם תוכלי להגדיר לנו.

גלעד ארדן: אבל מה שרציתי להגיד הוא – שנהגים שהם בשלילה, לדוגמה, היום החוק לגבי ההשבתה כבר קיים לגביהם.

גלעד ארדן: אז החוק הזה יאפשר, לגביהם, לבצע החרמה למגרש, דרך בית משפט, של עד 120 יום.

גלעד ארדן: אז בהחלט יש לגבי אוכלוסייה מאד גדולה - - -

ציפי נאמן: יש לנו שני פעילים – האחת היא אם שהבן שלה, איש קבע, נהרג על ידי עבריין עם 70 פלוס הרשעות, שזה ממש מזעזע, וברוך פולאק, שנכדתו נהרגה על ידי עבריין עם 40 הרשעות.

ציפי נאמן: אז לא צריך להרחיק לכת על מינימום.

ציפי נאמן: אפשר לראות דוגמאות.

גלעד ארדן: מ – 15 הרשעות?

גלעד ארדן: מ- 11 הרשעות?

גלעד ארדן: מי קובע את ה - - -

ציפי נאמן: אני לא יודעת איפה -- -אבל חייבים להחיל עליהם --

גלעד ארדן: זה כדי להמחיש את הבעייתיות של מה שאת אומרת.

חווה ראובני: נאמרו פה דברים לגבי הצעת החוק הממשלתית המקבילה, ורציתי להדגיש: היום התפרסמה בכחול הצעת חוק ממשלתית.

חווה ראובני: היא היתה, למעשה, מוכנה לפני שנה כמעט, רק שהממשלה, בניגוד למציע – כשאנחנו רוצים להקים מגרשים אנחנו לא מפרסמים הצעת חוק לפני שאנחנו יודעים איך אנחנו הולכים להקים את המגרשים האלה, במעשה, ולכן הצעת החוק הממשלתית התעכבה לצורכי התכנון של המכרז, ואפילו מי יעשה אותו, ובאיזה אחריות, באיזה כספים, והאם תהיה רשת ביטחון למגרשים מבחינה כספית, וכו'.

חווה ראובני: זה דברים שהממשלה, כשהיא מוציאה הצעת חוק, היא אינה פטורה מלהתמודד אתם מראש.

שלום שמחון: אנחנו, אגב, נבדוק ביום רביעי הקרוב, בשידור מצולם, מול פני החברה הישראלית, עד כמה משרד התחבורה ערוך להפעלת מגרשי הדרכה.

קריאות: - -

חווה ראובני: אנחנו מדברים על המגרשים שבהם יועמדו כלי הרכב.

גלעד ארדן: מגרשי ההדרכה- עוד יותר טוב.

גלעד ארדן: אתם הבאתם את התקנות, אחרי שבטח כבר הייתם ערוכים, ועוד חודש-לחודשיים - - -

לאה ורון: ולכן ביקשו 18 חודשים לכניסה לתוקף.

חווה ראובני: שם לא היה מדובר במכרזים.

חווה ראובני: שם, להפך, אולי אם היו מכרזים זה היה מתקדם.

חווה ראובני: שם השארנו את זה לחלוטין ליוזמה פרטית, בלי שהממשלה תתערב, לחלוטין, כפי שדוגלת הממשלה.

גלעד ארדן: ואם זה לא ייצא בזמן, אז מי האשם, חברי הכנסת?

חווה ראובני: לא.

חווה ראובני: - - -בשוק הפרטי - - מגרשים בזמן.

שלום שמחון: בכדורגל אומרים – גמרת לנו להנחתה.

גלעד ארדן: עכשיו היא מאשימה את השוק הפרטי, שהוא לא בנה בזמן את המגרשים.

חווה ראובני: נכון.

חווה ראובני: איפשרנו את זה ליוזמה חופשית, נתנו 18 חודש.

חווה ראובני: עובדה.

לאה ורון: ובכל מקרה אנו רואים שמשרד התחבורה מציע גם חקיקה, אף כי זה לא לגמרי - - -

גלעד ארדן: לא, הוא לא לקח את זה על אחריותו.

גלעד ארדן: השוק הפרטי רצה.

גלעד ארדן: קם בבוקר השוק הפרטי ורצה לעשות מגרשי הדרכה, ומשרד התחבורה אפשר לו.

גלעד ארדן: והנה, השוק הפרטי לא עמד ב - - .

חווה ראובני: הוא לא עמד בלוחות זמנים.

קריאות: - -

חווה ראובני: לא ידעתי שחבר הכנסת אוהב שהממשלה תיקח על עצמה מטלות ביצועיות שכאלה.

גלעד ארדן: אני לא אוהב, אבל הממשלה צריכה שיהיה לה או סנקציה או איזשהו תמריץ לשוק הפרטי אם היא רוצה שזה יקרה בזמן.

חווה ראובני: 100 אלף נהגים חדשים שיכניסו לכיסה של ה- - הרבה מאד כסף.

חווה ראובני: העמדה הממשלתית היא, כמו שפה נאמר, ואחרים כבר חידדו את זה, שכל הממשלה, לרבות משרד המשפטים מסכימים שבעבירות שהן לתועלתו של בעל הרכב, או שהן כפופות להשפעתו – הביצוע שלהם, לגיטימי לחלוטין להשבית רכב על עבירות שביצע מישהו אחר שאיננו בעל הרכב.

חווה ראובני: לכן הסלקציה צריכה להיות בטיב העבירות, שהן כאלה – או לתועלתו של בעל הרכב, או שהן כאלה שהוא יכול להשפיע על ביצוען.

חווה ראובני: לכן רשימת העבירות נבחרת בפינצטה.

חווה ראובני: אגב – לגבי זכות העיכבון, היא קיימת גם בדין הנוכחי, לגבי ההוצאות - - -

גלעד ארדן: היא קיימת בדין הנוכחי, אבל בדין הנוכחי אי אפשר בכלל לקחת לו את זה.

חווה ראובני: נכון.

חווה ראובני: שם יהיה איזה משהו כללי על הוצאות בשל העמדת רכב, רק לא ברור מה ההוצאות.

אליעזר כהן: נהיגה בשכרות – אני מסכים, הפקרת נפגע לאחר תאונה – אני מסכים, נהג חדש ללא מלווה – אני מסכים.

אליעזר כהן: נהיגה במצב השולל שליטה ברכב – זה נתון לפרשנות.

חווה ראובני: זו לא הפינצטה שלי, זו הפינצטה של חבר הכנסת ארדן.

חווה ראובני: אנחנו, באופן עקרוני, מסכימים להצעה הזו, רוצים לקדם אותה בצמוד להצעה הממשלתית.

שלום שמחון: מאחר וזו הצעת חוק טרומית אז אפשר כבר עכשיו להלביש אותה על ההצעה שלך, אם המציע מסכים.

קריאות: - -

שלום שמחון: נכון לרגע זה הם הניחו על השולחן את ההצעה של הממשלה.

שלום שמחון: כדי שאפשר יהיה לאחד את ההצעה שלך עם הצעת החוק הממשלתית, אני מציע, בהסכמה, שאנחנו נקריא עכשיו את הטיוטה הזו, פה, מה שאומרים שפרסמו בכחול, ונכניס אותה לתוך ההצעה שלך.

שלום שמחון: נעלה אותה לקריאה ראשונה, ואחרי זה נוריד לשניה.

שלום שמחון: זה מקסימום הקרדיט שאני יכול לתת לך, אחרת אני יכול לחכות - - -

אתי בנדלר: בסדר.

אתי בנדלר: אתה רוצה שאנחנו נקרא את הנוסח הממשלתי ונפרסם אותו כהצעת חוק פרטית.

שלום שמחון: כן.

שלום שמחון: בסדר?

שלום שמחון: אתם תתנגדו לזה?

חווה ראובני: זו העתקה, אפשר לומר, כי יש את ההצעה שלנו.

חווה ראובני: אנחנו בעד האיחוד ושכולם יעברו כמכה אחת.

לאה ורון: אבל את לא מעדיפה שהנוסח של ההצעה יהיה הנוסח ה- - -יותר?

חווה ראובני: בוודאי.

גלעד ארדן: אני קורא מתוך הצעת החוק:

חווה ראובני: סעיף 1 נוגע למשהו אחר, לרשיונות רכב.

חווה ראובני: זה לא שייך - -

אתי בנדלר: מתחילים ממה שכתוב בהצעת החוק הממשלתית, סעיף 2: תיקון סעיף 57א.

גלעד ארדן: "2.

גלעד ארדן: בסעיף 57א לפקודה – בסעיף קטן (א), בפסקאות (1) ו- (2), בכל מקום במקום "לתקופה של 30 ימים" יבוא "לתקופה של 60 ימים"; בסעיף קטן (ב), במקום פסקה (2) יבוא: "(2) המגרש שבו יועמד הרכב במהלך תקופת איסור השימוש, אשר ייבחר בהתחשב בהצעתו של הנהג; השר לביטחון הפנים בהסכמת שר התחבורה, יקבע הוראות לעניין זה, לרבות לעניין אופן קביעתם של מגרשים שישמשו להעמדת רכב במהלך תקופת איסור שימוש והרשות המוסמכת לקבעם, מספרם, מיקומם וגודלם של מגרשים כאמור ואופן השמירה והפיקוח על כלי רכב שיועמדו בהם, וכן לעניין שיעור ההוצאות בשל שינוע כלי רכב למגרשים שנקבעו לפי פסקה זו ובשל העמדתם בהם.

גלעד ארדן: "; בסעיף קטן (ד)(1), במקום הרישה עד המילים "לרשות הרישוי" יבוא "המשטרה תודיע לרשות הרישוי על מתן הודעת איסור שימש לפי סעיף זה" והמילה "גם" – תימחק.

שלום שמחון: האם יש למישהו הערות על תיקון סעיף 57א?

אתי בנדלר: בנושא המגרשים – פשוט כדי להבין את ההצעה, לגבי פסקה (2) המוצעת, על מקום העמדת הרכב: המצב המשפטי הוא שהיום כנראה זה לא מבוצע, כי למעשה מחנים את הרכב ליד הבית, ולכן אין יכולת לפקח באופן מעשי על כך שלא נעשה שימוש ברכב.

אתי בנדלר: אני מבינה שההצעה באה להוציא בעצם את האפשרות הזו של החניה ליד הבית, - - -, לומר- יש לשנע את הרכב, למגרש זה וזה, מגרש מסוים, ושם הוא יהיה בכל תקופת איסור השימוש, כדי שבאמת תהיה שליטה על כך שלא נעשה שימוש ברכב בתקופת איסור השימוש.

אליעזר כהן: מה הבדל בין זה לבין החרמה?

אליעזר כהן: זו החרמה.

אתי בנדלר: החרמה, הסברתי בתחילת הדברים: זה מצב שלוקחים את הרכב, ואתה אומר "שלום ולא להתראות".

אתי בנדלר: ההצעה, כפי שהיא מנוסחת כאן על ידי הממשלה נראית לי קצת לא ברורה, במילים פשוטות.

גלעד ארדן: כן, יש פה סיכון – להמשיך ולכתוב "אשר ייבחר בהתחשב בהצעתו של הנהג".

גלעד ארדן: זה עלול להחזיר אותנו למצב ה - - -

שלום שמחון: מה את עושה עם הממשלה, אחרי שהיא חשבה 18 חודש?

רחל גוטליב: זה דווקא ניסוח שנכנס בשלב הנסחות, זה לא הניסוח שהופץ.

רחל גוטליב: אני מרגישה את אותה אי הנוחות שמרגישה היועצת המשפטית של הוועדה.

רחל גוטליב: אני מציע שאת ה- fine tuning של זה – כי הכוונה ברורה: באחד מבין המגרשים שייבחרו, כאשר תינתן לנהג האפשרות, אם זה אפשרי, לבחור איזה - - אפשר להחזיר.

גלעד ארדן: אבל אז זה יהיה בתי משפט – מה זה אומר "בהתחשב...", מה הכוח שיש להצעתו של הנהג.

גלעד ארדן: אם המגרש הזה מפוצץ, ואין מקום, ודווקא רוצים להעביר את זה לאחד רחוק יותר?

חווה ראובני: הרעיון הוא כזה: הרכב יעמוד במגרש.

חווה ראובני: אך ורק במגרש.

חווה ראובני: יהיו 10 מגרשים?

חווה ראובני: 12 מגרשים?

חווה ראובני: אנחנו אומרים: בואו - --

קריאות: - - -

שלום שמחון: את יכולה לתת לנו קצת פרטים על כמה מגרשים מדובר, באיזה מקומות?

חווה ראובני: אנחנו מדברים על פריסה ארצית.

חווה ראובני: מדובר על סדר גודל - - -

שלום שמחון: מגרשים ששר התחבורה והמשטרה יחכירו, או מה?

חווה ראובני: עומד להתפרסם מכרז, הוא נמצא בהכנה, למפעילים שיקימו, בפריסה ארצית.

חווה ראובני: ההערכה היא שצריך מינימום משהו כמו 10 מגרשים.

שלום שמחון: לכמה מכוניות?

חווה ראובני: אין לי את הפרטים.

קריאה: אתם צופים שתמיד, בעת ובעונה אחת, יהיו 100 עבריינים - -

רחל גוטליב: זו אופציה.

עמיר נאור: אנחנו לא צופים תפוסה מלאה של המגרש.

שלום שמחון: אבל מה ההערכה?

עמיר נאור: סדר גודל של בין 60 ל- 80 כלי רכב - -

לאה ורון: מה הם אותם אזורים בארץ?

עמיר נאור: האזורים מנותחים גם כן על ידי המשטרה ויחד אתנו.

עמיר נאור: אנחנו יושבים ביחד כבר על העניין.

עמיר נאור: יש לנו גם את האזורים בהתאם לכמות כלי הרכב.

לאה ורון: למשל – באילת, למשל – ברמת הגולן.

עמיר נאור: לא ברמת הגולן אבל באזור חיפה, לדוגמה.

עמיר נאור: זה מפוצל ומחולק, מרמת המינימום - --

שלום שמחון: מי קבע את מיקום המגרשים?

עמיר נאור: עוד לא נקבעו.

עמיר נאור: פשוט נתנו את האזורים.

משה בנזיקרי: כרגע יש צוות שדן בנושא הזה של המגרשים, מאפיין את המפרט של המגרשים האלה, כאשר המגרשים יהיו על פי ההסתברות של האכיפה של הנושא הזה, על פי דו"חות שנרשמו.

משה בנזיקרי: כרגע הצוות הזה יושב.

משה בנזיקרי: עוד לא הוחלט בדיוק איפה הם יהיו, אבל הכוונה היא בערך ל- 10 מגרשים בכל רחבי הארץ, לנושא הזה.

עמיר נאור: אם ניקח רק דוגמה אחת: אנחנו מחליטים שבאזור הצפון, חיפה וצפונה, צריך להיות מגרש, וניגש למכרז בחור שיש לו מגרש בין חיפה לעכו, בשטח שמה.

עמיר נאור: הוא ייחשב באותו מקום.

עמיר נאור: אני לא יכול להגיד היום: יהיה מגרש בעכו, או מגרש בכרמיאל- - -

שלום שמחון: לא משנה.

שלום שמחון: יהיו זכיינים שיזכו במקומות - - -

עמיר נאור: מי שיזכה במכרז, פחות או יותר – אנחנו יושבים על האזורים שבהם אנחנו רואים פוטנציאל - - -

שלום שמחון: מי משלם את השהות של הרכבים האלה - - ?

עמיר נאור: הנהג.

עמיר נאור: בדקנו גם את ההיתכנות במגרשים קיימים שמופעלים על ידי המכס, על ידי מע"מ וכו' וכו' – בעלי המגרשים מדברים על סדר גודל של - - -

לאה ורון: בעלי מגרשים פרטיים או אנשים שיחכרו את המגרשים ממנהל מקרקעי ישראל?

עמיר נאור: אנחנו נצא למכרז.

עמיר נאור: יכול לזכות זכיין אחד שיש לו 20 מגרשים, ויכול להיות 10 זכיינים שלכל אחד יש מגרש אחד.

עמיר נאור: אנחנו לא נקבע את זה.

עמיר נאור: כמו שאמרנו – יש צוות - - -

שלום שמחון: אתה אומר שזה בערך 600 שקל לחודש לרכב.

עמיר נאור: כן, זה סדר הגודל.

קריאות: - -

עמיר נאור: הזכיין שיציע את המגרש, יציע מחיר נמוך יותר, אולי.

גלעד ארדן: הנהג ישלם אותו הדבר.

גלעד ארדן: השאלה כמה מזה הולך למדינה, וכמה - - -

שלום שמחון: כמה יכול ללכת?

שלום שמחון: תקשיב מה הוא אומר לך – הוא אומר שיש לו 60 מכוניות, בערך, זו התפוסה, וכל מכונית שווה 600 שקל לחודש.

שלום שמחון: 600 כפול 60, כמה זה?

שלום שמחון: – 36,000 שקל.

שלום שמחון: - - במגרש.

עמיר נאור: ואם הוא ישים 100 כלי רכב?

עמיר נאור: משאיות זה מחיר אחר.

עמיר נאור: זה רכב פרטי.

שלום שמחון: בואו נחזור לצד המשפטי.

שלום שמחון: עסק לא יהיה פה.

גלעד ארדן: בעוד 18 חודש יתברר שהשוק הפרטי גם פה לא הרים את הכפפה.

שלום שמחון: אם אבו היה פה הוא היה אומר לך עוד משהו.

שלום שמחון: אבל הוא לא פה.

גלעד ארדן: אז תגיד, וזה לו יהי כאילו הוא אמר.

שלום שמחון: הוא יגיד – יש פה עוד כמה תעסוקות לחברי מרכז, שלא צריכים את ועדת רביבי.

גלעד ארדן: נו, באמת, בשביל 36,000 שקל, ועוד לגרור את זה?

עמיר נאור: אתם סגרתם כבר 36,000 שקל, ויכול להיות שזה שמציע ויזכה יבקש 800 שקל על רכב פרטי, ו- 1,200 על משאית.

עמיר נאור: אני לא יודע.

עמיר נאור: אנחנו היינו בהערכה.

עמיר נאור: כל בעלי המגרשים השונים הביעו התלהבות מהרעיון.

עמיר נאור: אני מניח שגם כאלה שאין להם מגרשים היום יביעו התלהבות.

אתי בנדלר: אם אנחנו חושבים שההצעה של הממשלה לא בדיוק טובה, אז לשנות את ההצעה שלו דווקא לנוסח ה - - ?

רחל גוטליב: אני הייתי מורידה את זה - -

שלום שמחון: אני במילא אקבל את הצעת הממשלה בחזרה.

שלום שמחון: - - הכחול.

שלום שמחון: זה ממילא יגיע לפה.

רחל גוטליב: אני חושבת שההערה של חבר הכנסת ארדן היא נכונה.

רחל גוטליב: אני הייתי מבקשת להוריד את "לפי בחירת הנהג".

רחל גוטליב: זה יכול לעשות לנו בעיה, כי אם זה לא יהיה ברור- מה זאת אומרת "לפי בחירה"?

רחל גוטליב: הוא יגיד: אני רוצה את המגרש פה, ואם הוא מלא, וכו'.

שלום שמחון: לאתי יש עוד תיקון?

אתי בנדלר: אני, אני - - "המגרש שבו יועמד הרכב במהלך תקופת איסור השימוש מבין המגרשים שיועדו לכך..." זה מה שהייתי כותבת "...

אתי בנדלר: והשר לביטחון הפנים בהסכמת שר התחבורה ייקבע הוראות לעניין זה".

אתי בנדלר: אחר כך הייתי מדלגת על כל זה – "...

אתי בנדלר: לרבות לעניין שיעור ההוצאות בשל שינוע".

אתי בנדלר: אנחנו לא חייבים לעשות העתקה מדויקת של לשון ההצעה הממשלתית.

שלום שמחון: אנחנו מאשרים את סעיף (2) עם התיקונים הנדרשים.

אתי בנדלר: עכשיו עוד משהו- פסקה (3) שמופיעה כאן, בכלל לא קשורה להצעתו של חבר הכנסת גלעד ארדן.

אתי בנדלר: זה בא לעשות סדר ביחס בין המשטרה לבין משרד התחבורה, אבל השאלה אם אתה רוצה להתעסק בנושא הזה בהצעה שלך.

אתי בנדלר: פסקה (3), אני לא חושבת שהיא - - -

קריאה: - -

אתי בנדלר: זה מי יודיע למי על העמדת הרכב.

אתי בנדלר: אני לא חושבת שההצעה שלך, כדאי שהיא תכלול - - זה לא קשור להצעתך.

גלעד ארדן: אפשר להוריד?

גלעד ארדן: אתי בנדלר: כן.

גלעד ארדן: אז תורידי.

שלום שמחון: הורדנו את 2 (3), ואנחנו נאשר את סעיף 2 עם התיקונים הנדרשים.

שלום שמחון: 3 – תיקון סעיף 57ג.

גלעד ארדן: "3.

גלעד ארדן: בסעיף 57ג(א) לפקודה, במקום "לתקופה של עד 60 ימים" יבוא "לתקופה של עד 120 ימים" ובמקום הסיפה החל במילים "את המקום שבו יועמד הרכב" יבוא "את המגרש שבו יועמד הרכב במהלך תקופת איסור השימוש, מבין המגרשים שנקבעו לפי סעיף 57א(ב)(2)".

שלום שמחון: הערות לסעיף 3?

שלום שמחון: אין הערות, אנחנו מאשרים את סעיף 3.

גלעד ארדן: "4.

גלעד ארדן: בסעיף 57ד לפקודה – בכותרת השוליים, במקום "העמדת רכב" יבוא "שינוע רכב למגרש והעמדתו בו": במקום "הוצאות בשל העמדת רכב בתקופת איסור שימוש לפי סעיפים 57א עד 57ג" יבוא "הוצאות, בשיעור שנקבע לפי סעיף 57א(ב)(2), בשל שינוע רכב למגרש שבו יועמד בתקופת איסור שימוש לפי סעיפים 57א עד 57ג, ובשל העמדתו במגרש כאמור".

לאה ורון: אולי תסבירי למה הכוונה בסעיפים האלה?

חווה ראובני: סעיף 4?

חווה ראובני: סעיף 4 מדבר על ההוצאות, גביית ההוצאות, אז אנחנו מוסיפים כאן את מרכיב שינוע, שלא קיים.

חווה ראובני: אם יהיה שינוע, אנחנו פשוט מוסיפים.

גלעד ארדן: מה זה "אם יהיה", יכול להיות שלא יהיה?

קריאות: - -

עמיר נאור: אתה מקבל רישיון זמני.

עמיר נאור: סע למגרש, תעמיד אותו, וזהו.

חווה ראובני: מי שביצע את העבירה, וקיבל גם שלילה מנהלית של רישיון הנהיגה, איננו בעל הרכב.

חווה ראובני: בעל הרב, אם יש לו רישיון מתאים, יכול - - -

ניבה רפאלי: יכול להיות שהרכב לא תקין.

קריאות: - -

חווה ראובני: יש מצבים שלא יהיה צורך בשינוע, אבל היה ויהיה צורך בשינוע, אז הוצאות הדבר הזה, גם הם יחולו על בעל הרכב.

חווה ראובני: סעיף קטן (2) מדבר על הוצאות, בעצם בדיוק אותן הוצאות: של העמדה ושל שינוע.

לאה ורון: 57ד מדבר על הוצאות בשל העמדת רכב בתקופת איסור שימוש - - -

חווה ראובני: אנחנו מוסיפים כאן רק את מוטיב השינוע.

חווה ראובני: למעשה, זה ניסוח מורכב לרעיון פשוט מאד.

שלום שמחון: מי קובע את המחירים?

חווה ראובני: זה יהיה פועל יוצא של המכרז.

שלום שמחון: הערות לסעיף 4? – אין.

שלום שמחון: מי בעד סעיף 4?

שלום שמחון: רוב.

שלום שמחון: מי נגד?

שלום שמחון: – אין.

שלום שמחון: מי נמנע – אין.

שלום שמחון: תודה, אישרנו.

גלעד ארדן: תחילה 5.

גלעד ארדן: "תחילתם של סעיפים 57א, 57ג ו- 57ד לפקודה, כנוסחם בסעיפים 2 עד 4 לחוק זה, בתום שנה מיום פרסומו של חוק זה; ואולם רשאי השר לביטחון הפנים בהסכמת שר התחבורה לקבוע, בצו, מועד תחילה אחר מהמועד האמור.

גלעד ארדן: " שנה זה נראה לי המון זמן.

גלעד ארדן: אני, בחוק שהגשתי – 6 חודשים.

גלעד ארדן: אני מעדיף להשאיר את זה.

אתי בנדלר: 6 חודשים מיום פרסומו – ואחר כך, אחרי איחוד הצעות החוק, אחרי - - הוועדה תדון ותראה מה הוא המועד הראוי.

גלעד ארדן: חווה, אפשר לשאול שאלה?

גלעד ארדן: מה אתם צופים, שהאנשים שייגשו למכרזים זה אנשים שכבר יש להם מגרשים או חניונים, נכון?

גלעד ארדן: לא יוקמו, לא כמו מגרשי ההדרכה, שצריך להגיש בקשות לוועדה מחוזית לשינוי תב"ע - - -

קריאה: סביר להניח שהם יהיו - -

חווה ראובני: הזמן זה הכנת המכרז, פרסום של המכרז, ובמכרזים הרבה פעמים נתקלים בצווי בית משפט - - -

גלעד ארדן: בחצי שנה רוצים לפנות את כל גוש קטיף, עם בתים חדשים למפונים, עם פיצויים, את מדברת כאן על כמה מכוניות ואת רוצה יותר זמן.

חווה ראובני: לכן גם שמרנו לעצמנו, המצב היה תחילה אחר, בנוסח,קצר יותר.

חווה ראובני: אנחנו רוצים שזה יזוז מהר.

חווה ראובני: היה והמכרז נגמר, ויש מגרשים בפחות משנה, אנחנו נקבע בצו תחילה נוספת של זה.

שלום שמחון: "תחילתו של חוק זה – 3 חודשים מיום פרסומו"?

שלום שמחון: מי בעד? רוב.

שלום שמחון: תודה, מי נגד?

שלום שמחון: – אין.

שלום שמחון: אנחנו הכנו, בזה הרגע, את הצעת החוק של חבר הכנסת ארדן, הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (השבתת רכב בשל עבירות תנועה חמורות) לקריאה ראשונה.

שלום שמחון: אנחנו מבקשים משר האוצר להביא תוך שבוע הצעת חוק תקציבית - - -

אתי בנדלר: לא, לא.

אתי בנדלר: סליחה: מה העלויות של הצעת החוק.

שלום שמחון: מה העלויות של הצעת חוק זו.

שלום שמחון: - מתקדמים פה עקב בצד אגודל, שעד הישיבה הבאה גם אתם תעשו שיעורי בית.

שלום שמחון: תעשו איזושהי מצגת על התוכנית המסודרת של מגרשי החניה לרכב

חווה ראובני: אבקש לעשות את הבקשה מהמשרד לביטחון פנים, כיוון שלפי ההצעה שלנו, הם מטפלים בזה.

רחל גוטליב: אנחנו נביא בפני הוועדה עידכון לגבי התקדמות בקשר למכרז.

רחל גוטליב: אז אני לא יודעת אם תהיה לנו כבר הצגה מושלמת - - -

גלעד ארדן: דרך אגב, שר התחבורה גם אמר לי שיש לו כוונה לראות הוספה של עוד עבירות.

שלום שמחון: היוצא או הנכנס?

גלעד ארדן: הנכנס.

שלום שמחון: ביקרת אותו בבית החולים?

שלום שמחון: קריאה: הוא פה, במזנון.

עמיר נאור: על זה רציתי להעיר שעבירות שנמצאות כרגע, כיום, בפועל, ומאושרות, או ההצעות של חבר הכנסת ארדן – פותרות חלק גדול מהבעיות.

גלעד ארדן: אגב, בממשלתית אין עבירות בכלל?

חווה ראובני: אנחנו עידכנו לפני שנה את רשימת העבירות.

חווה ראובני: עמיר נאור: - עבירות שגורמות לתאונות דרכים קטלניות – תדע לך, - - - קריאות: - - קריאה: התוספת השביעית, שתוקנה לפני שנה בדיוק.

גלעד ארדן: העבירות שאני הוספתי פה, עכשיו, אחרי המיזוג, הן מופיעות?

אתי בנדלר: האמת היא שלא בדקתי כל אחד בפני עצמו.

קריאות: - -

אתי בנדלר: הפקרה אחרי פגיעה, למשל.

אתי בנדלר: מה שאתה הצעת.

אתי בנדלר: זה לא כלול היום בתוספת, אבל נניח שאני נותנת את הרכב שלי - - -

גלעד ארדן: אני לא מבין כלום.

גלעד ארדן: אני שואל שאלה אחרת: בהצעת החוק הממשלתית, שכאילו מיזגנו אותה, אין תוספת עבירות.

אתי בנדלר: אין תוספת עבירות.

גלעד ארדן: אז מה גורל 4 העבירות שאני הוספתי?

אתי בנדלר: אז אני אגיד לך: כשאתה הנחת את הצעת החוק היו בסך הכל 3 עבירות.

אתי בנדלר: היום יש כבר 8 עבירות.

גלעד ארדן: לא, לא.

גלעד ארדן: את טועה.

גלעד ארדן: כשאני הנחתי את הצעת החוק המצב הוא בדיוק מה שהיה עכשיו.

אתי בנדלר: לא ייתכן, כי אתה הצעת- אחרי פרט 3 יבוא: 4,5 6, 7, והיום יש שם 7 ויש חלק ב' לתוספת הזו.

גלעד ארדן: העבירות האלה לא נכללו.

גלעד ארדן: אני הלכתי ובדקתי את החוק, וזה לא הוגש לפני הרבה זמן, החוק הזה.

גלעד ארדן: זה בסך הכל - - -

אתי בנדלר: האמת היא שלא בדקתי - -

גלעד ארדן: זו טעות סופר, המספר.

שלום שמחון: אז מה אתה רוצה, שאנחנו נוסיף אותם עכשיו?

אתי בנדלר: אז צריך לדון בהם, בכלל, עד כמה הם רלבנטיים.

שלום שמחון: אתה תקריא עכשיו את סעיף 4 מהצעת החוק שלך.

גלעד ארדן: אז יש לכם פה את התוספת השביעית?

שלום שמחון: תקריא קודם כל.

שלום שמחון: אתה תקריא את זה ואנחנו נצרף את זה למה שעשינו עד עכשיו אם יהיה צורך.

גלעד ארדן: יש צורך, אני בטוח שיש צורך.

שלום שמחון: אני אעזור לך: "4.

שלום שמחון: בתוספת השביעית לפקודה, בחלק א', אחרי פרט 03) יבוא: "(4) עבירה לפי סעיפים 12א1 או 12א2 לפקודה.

שלום שמחון: (5) עבירה לפי סעיף 62(3) לפקודה.

שלום שמחון: (6) עבירה לפי סעיף 64א לפקודה.

שלום שמחון: (7) עבירה לפי סעיף 26(2) ו- (4) לתקנות".

גלעד ארדן: הטעות שלי היתה – שלפי דעתי כתבתי "אחרי פרט 8", ובהדפסה – ה-8 הפך ל- 3.

גלעד ארדן: זה הכל.

גלעד ארדן: זה: "אחרי פרט 8 יבוא.

גלעד ארדן: ..".

לאה ורון: מה עם אותן עבירות שקיימות כבר, שלגביהן ניתן להשבית רכב?

שלום שמחון: אלה קיימות?

קריאות: - -

קריאות: אף אחת מהן לא קיימת.

אתי בנדלר: אם כך, אז צריך לדון עכשיו בכל אחת מהעבירות שאתה מציע, ולבדוק אותה, ולפי מבחני חוק היסוד, עד כמה הן רלבנטיות לנושא של השבתת רכב, בהנחה שאנחנו מדברים על כך שלא פעם הרכב איננו של הנהג.

לאה ורון: קודם כל – שגברת ראובני תאמר מה הן אותן עבירות שכבר היום חלה לגביהן השבתת רכב.

חווה ראובני: תקנה 84ב לתקנות התעבורה, שזה הסעת נוסעים במספר העולה על המותר, כאשר מדובר בהסעה בשכר, ומספר הנוסעים קבוע ברשיון הרכב.

חווה ראובני: עבירה לפי תקנה 84א לתקנות התעבורה, שזה להסיע בשכר ברכב שאיננו מורשה לכך.

חווה ראובני: עבירה לפי תקנה 502 לתקנות, שזה תקנה ייחודית לגבי מספר נוסעים במונית.

חווה ראובני: זו תקנה שתונח על שולחן הוועדה בקשה לבטל אותה.

חווה ראובני: עבירה לפי תקנה 168 לתקנות התעבורה, שזה חריגה משעות נהיגה ומנוחה, עבירה לפי תקנה 308ד לתקנות התעבורה, שזה נהיגה ברכב שניתנה לגביו הודעת אי שימוש.

חווה ראובני: עבירה לפי סעיף 10 לפקודה, למעט נהיגת רכב בידי מי שהיה בעל רשיון ולא חידשו, שזה נהיגה על ידי חסר רשיון.

גלעד ארדן: חסר רשיון, קרי, בשלילה.

חווה ראובני: לא.

חווה ראובני: שלילה זה בסעיף אחר.

חווה ראובני: עבירה לפי סעיף 37ב (ג) לפקודה, שזה התרת נהיגה על ידי בלתי מורשה.

חווה ראובני: זה כשבעל הרכב נותן ביודעין למישהו שאין לו רשיון לנהוג ברכב.

גלעד ארדן: מה זה ביודעין?

חווה ראובני: הוא יודע שאין לו רשיון.

חווה ראובני: עבירה לפי סעיף 67 לפקודה, שזה נהגיה בזמן פסילה.

חווה ראובני: חלק ב', ששייך רק לפסילה שיפוטית, אבל קיים בדרך אחרת גם לגבי פסילה מנהלית זה מטען יתר, כאשר לגבי הפסילה המנהלית זה רק ב- 25% מעל למותר, וכאן, ב- - שיפוטי זה לא מוגבל באחוז החריגה.

חווה ראובני: אלה העבירות הקיימות ברשימה שתוקנה לפני כשנה, בדצמבר אשתקד.

חווה ראובני: אף אחת מהן זה לא עבירות שהוצעו על ידי חבר הכנסת ארדן בהצעה שלו.

לאה ורון: לתוספת השביעית, מוצע להוסיף.

גלעד ארדן: פשוט, הטעות סופר אצלי זה שזה היה אמור להיות: "אחרי פרט 8 יבוא: "9.

גלעד ארדן: עבירה לפי סעיפים 12א(1) ו- 12א(2) לפקודה, שלדעתי זה נהיגה בשכרות או נהיגה תחת השפעה - -

קריאות: - -

גלעד ארדן: סליחה, זה נהג חדש שנהג ללא מלווה, נכון.

חווה ראובני: 12א(2) זה לא מלווה.

ניבה רפאלי: זה גם מלווה.

ניבה רפאלי: זה חובת ליווי – זה נהג מתחת לגיל 21 כשיש יותר משני נוסעים - - -

גלעד ארדן: זה מה שאישרנו לא מזמן.

אתי בנדלר: אז השאלה, באמת, מה הזיקה בין העבירה הזו לבין השבתת רכב.

גלעד ארדן: שוב – אני רוצה להתוודות שאני לא בהכרח מקבל את זה שחייבת להיות זיקה מאד מאד הדוקה.

גלעד ארדן: אני חושב שבסוג העבירות הזה יש איזושהי זיקה מוגבלת שכשאתה מוסר למישהו את הרכב שלך, אני חושב שיש ציפייה שתבדוק יותר טוב למי אתה נותן את זה.

גלעד ארדן: אם מדובר בנהג חדש, שנהג ללא מלווה, אז אם הוא בעל הרכב, אז ברורה הזיקה, ואם נתת את הרכב שלך לנהג חדש, אני חושב שההגיון אומר שאם מסרת את רכבך למישהו כזה שהוא נהג חדש, תראה שיש ביניכם רמת קרבה שאתה אמור לדעת שהוא נהג חדש, ואז תבדוק שהוא אכן עושה את זה במגבלות של החוק, כלומר – נוסע עם מלווה, או לא עובר על כמות האנשים שמותר לו להסיע.

אתי בנדלר: טול לדוגמה מקרה שבו נתתי את הרכב, ביודעין, לנהג חדש, והנהג החדש הזה לא חייב להיות צעיר, הוא יכול להיות אדם שבהחלט הוא בגיל יותר מתקדם.

אתי בנדלר: אנחנו סומכים עליו, והוא נסע עם מלווה, והמלווה ביקש שיעצור לו בדרך, והוא ירד.

אתי בנדלר: האם, באמת, אנחנו נאמר שזה מדתי להשבית, במקרה שהוא נתפס על העניין הזה?

אתי בנדלר: הוא עבר עבירה, וכל העונשים מגיעים לו כדין.

אתי בנדלר: אין מחלוקת על העונשים שמגיעים לו.

אתי בנדלר: האם ראוי להשבית את הרכב, במקרה הזה?

אתי בנדלר: האם העונש הוא עונש מידתית, ובמבחנים של חוק ה - - -

משה בנזיקרי: אני חושב שהעניין של המידתיות טופל בנושא של שימוע קצין משטרה לפני ההשבתה.

משה בנזיקרי: הנוהל שלנו, שהוא כרגע בקליטה - - מחמיר בשיקול הדעת של קצין משטרה לנושא של אם בעל הרכב ידע או לא ידע, אבל לגבי העבירה הזו, כשלעצמה, אני חושב שזו עבירה מאד חמורה.

משה בנזיקרי: יש לה קשר עם ריבוי של תאונות דרכים, וקשות וקטלניות, ואם בעל הרכב - - במקרים שנהגים נותנים לילדים שלהם שרק עכשיו הוציאו רשיון נהיגה, והוא לא וידא שהוא נוסע עם מלווה - - -

אתי בנדלר: הוא וידא, אבל המלווה ירד בדרך.

אתי בנדלר: משה בנזיקרי: אז אם הוא יבוא לשימוע, ויגיד: כשהוא עזב אותי הוא היה עם מלווה, ווידאתי את זה – הוא לא - - -.

גלעד ארדן: האם יש בחוק שאם הוכיח בעל הרכב שהרכב נלקח ללא ידיעתו - - האם אפשר לחשוב, אני לא אומר שכרגע, אבל לחשוב -- יפעת רווה: יש עוד הגנה – גם שמי שנהג ברכב פעל בניגוד להוראותיו של בעל הרכב.

גלעד ארדן: אז השאלה היא האם באמת אפשר לעגן איזשהו ניסוח לקראת הקריאות הבאות, שבו אומרים שאם בעל הרכב מוכיח שהוא עשה כל שהוא יכול היה לעשות – באמת לעגן את ההליך הזה.

שולמית שמעון: זה כבר קיים.

שולמית שמעון: זה בסמכות בית המשפט.

גלעד ארדן: אבל לפעמים זה לא הוגן שאדם יצטרך לחכות עד שהוא יגיע לבית המשפט.

גלעד ארדן: יכול להיות שאפשר למנוע את העוול הזה כבר בשלב המנהלי.

גלעד ארדן: יש את זה בנהלים.

יפעת רווה: הדבר הזה הוא באמת לבושתנו, בגלל שהמשטרה אמרה לנו שמעשית לא תהיה בעיה, כיוון שהם בנהלים יעגנו את הדבר הזה.

יפעת רווה: אבל כמובן, אפשר במפורש.

גלעד ארדן: אז אולי תחשבו, לקראת הקריאה השניה והשלישית, על איזשהו תיקון.

אתי בנדלר: אני אמרתי בפירוש שיש בעיה עם נהלים, כששוחחנו על העניין הזה, כי נהלים אינם נתונים לביקורת פרלמנטרית, עם כל הכבוד, וכאן זה נורמה שהמחוקק הראשי קובע בעניין הזה.

אתי בנדלר: אני לא חושבת שאפשר להכפיף את זה לנהלים.

אתי בנדלר: אם תובא הצעה לעגן את הנוהל הזה בחקיקה, אני ארגיש שהוועדה עשתה עבודה ראויה.

יפעת רווה: - בית המשפט, להוסיף אותה גם לגבי - - -.

אתי בנדלר: אז מה ההצעה, אם כך?

יפעת רווה: ההצעה – להוסיף את העילה שנמצאת ב- 55ב(2) – מי שנהג ברכב פעל בניגוד להוראותיו של בעל הרכב, ובעל הרכב עשה כל שביכולתו למנוע את העבירה.

יפעת רווה: להוסיף את זה גם לגבי העילות של ביטול על ידי קצין.

אתי בנדלר: דהיינו – אם יוסף כאן, בפסקה, ההצעה של חבר הכנסת ארדן - - -

גלעד ארדן: מצד שני, אני לא רוצה להצביע על זה עכשיו, כי גם יש בזה סיכון מאד גדול.

גלעד ארדן: מחר בבוקר, הבן שלי, נניח, ייקח את הרכב, ייתפס ללא מלווה, אפילו שאני הייתי בבית ונתתי לו את המפתחות, כולם יתאמו מראש שהאבא יגיד: אמרתי לו לנסוע עם מלווה.

גלעד ארדן: יש פה, צריך לראות איך אנחנו שמים את הגבולות.

גלעד ארדן: אני חושב שעברנו קצת להעביר את האחריות גם ל - - -

שלום שמחון: אפשר את ההתדיינות על החוקים האלה לעשות אחרי הקריאה הראשונה?

גלעד ארדן: מבחינתי – בסדר, היועצת המשפטית של הוועדה.

אתי בנדלר: אפשר, אני - -

שלום שמחון: אז גם משרד המשפטים או המשרד לביטחון פנים והתחבורה יגבשו את עמדתם, בישיבה הבאה, ואנחנו מסכימים מראש שמה שאתם תגידו להוריד – ירד בהסכמה אתכם.

אתי בנדלר: אתה מציע לכלול את זה בלי לקרוא?

יפעת רווה: תוספת אנחנו מסכימים - - -

אתי בנדלר: לכלול את זה בלי לקיים את הדיון הזה, בלי שאני אוכל להסביר בדברי ההסבר את היחס בין הדברים – ודאי שאי אפשר.

שלום שמחון: למה אתם מסכימים?

יפעת רווה: את ההגנה הנוספת, אנחנו - - -בפועל, בנהלים.

יפעת רווה: אין לנו בעיה לעגן את זה - - -

אתי בנדלר: את מדברת רק לגבי סעיפים 12א(1) או 12א(2) לפקודה, או לגבי - - ?

קריאות: - -

רחל גוטליב: אם מותר לי להבהיר – כשראינו את הצעת החוק התלבטנו בשאלה שהיא בדיוק ההתלבטות שאת מתלבטת בה, כי מה שמאפיין את העבירות שמצויות היום בתוספת השביעית זה עבירות שללא ספק הם בשליטה של בעל הרכב, והעבירות האלה – לא כך הן.

רחל גוטליב: אבל יחד עם זאת, מה שמאפיין אותם זה שני דברים: 1.

רחל גוטליב: כמו שאמר מר בנזיקרי, מדובר בעבירות חמורות.

רחל גוטליב: 2.

רחל גוטליב: ייתכנו מקרים, לא מעטים, שבהם יש לבעל הרכב שליטה על הדבר, ודאי כאשר עובר את אותה עבירה אדם, בעל הרכב, הוא עצמו עובר את העבירה, אין חולק שזה מצדיק צו איסור שימוש.

רחל גוטליב: במקרים אחרים, זה מחייב הפעלת שיקול דעת זהיר, זה מה שכתבנו גם בעמדה של השר ו- -.

רחל גוטליב: זה מחייב הפעלת שיקול דעת זהיר של קצין המשטרה, לפני שהוא עושה בזה שימוש.

רחל גוטליב: יהיו מקרים שהוא יעשה שימוש, ויהיו מקרים, כמו הסיפור שאתה סיפרת כרגע, שהוא לא יעשה שימוש.

רחל גוטליב: הוא לא יגיד לבעל הרכב: אני פוגע בקניינך לתקופה של 60 ימים.

רחל גוטליב: זה שזה 60 ימים זה הרבה זמן.

רחל גוטליב: לכן, מקרה הספק - - לכן נראה לי שהפתרון שהוצע פה, לקחת את אותו סעיף שהוא משום מה לא נמצא במסגרת שיקול הדעת של הקצין, וכן נמצא במסגרת שיקול הדעת של בית המשפט – להוסיף - -.

רחל גוטליב: אפילו לקראת קריאה ראשונה, לדון בזה לעומק, אבל אם מטרידה אותך שאלת המידתיות - - -

אתי בנדלר: בוודאי שהיא מטרידה.

אתי בנדלר: זו השאלה שמטרידה אותי.

אתי בנדלר: במטרה – כולנו מאוחדים.

רחל גוטליב: נראה לי שהפתרון הזה, וזה גם מה שאנחנו חשבנו – חשבנו שחייבים להפעיל את זה בנהלים, זה פותר את זה במידה רבה.

רחל גוטליב: זאת אומרת: זה נותן אפשרות להגיב.

רחל גוטליב: גם העבירות האלה – אפשר להוסיף אותן, ובלבד שקצין המשטרה מפעיל גם את השיקול הזה.

רחל גוטליב: הוא יבחן את זה.

אתי בנדלר: דהיינו, מה שאת מציעה, במילים אחרות, אם הבנתי נכון – אולי אני אבהיר: יש שני סעיפים לפקודה שדנים בהשבתת רכב.

אתי בנדלר: אחד זה השבתת רכב מנהלית, בסמכותו של קצין משטרה, והשני הוא בסמכות בית משפט, השבתת רכב שיפוטית.

אתי בנדלר: בסעיף שדן בהשבתת רכב שיפוטית נאמר כדלקמן: "בית המשפט לא ייתן צו איסור שימוש ברכב, אם הוכיח בעליו אחד מאלה: 1.

אתי בנדלר: הרכב נקלח ממנו בלי ידיעתו ובלי הסכמתו.

אתי בנדלר: 2.

אתי בנדלר: מי שנהג ברכב פעל בניגוד להוראותיו והוא עשה כל שביכולתו כדי למנוע ביצוע עבירה כאמור בסעיף קטן (א)".

חווה ראובני: יש עוד רמה.

חווה ראובני: זה בא עוד קודם.

חווה ראובני: זה 55ב'.

חווה ראובני: כבר בשלב שאפשר לבקש ביטול של צו הפסקת השימוש המנהלי.

חווה ראובני: יש שלוש רמות.

חווה ראובני: כבר שם קיימת העילה הזו.

חווה ראובני: קצין משטרה, נתן צו הפסקת שימוש – מחר בבוקר רצים לבית המשפט - - -

שלום שמחון: מה אתם התכוונתם לעשות?

שלום שמחון: אצלכם זה לא מופיע.

חווה ראובני: אנחנו גם לא הצענו להוסיף את העבירות האלה.

שלום שמחון: מה התכוונתם בכל זאת לעשות?

אתי בנדלר: לעגן את זה רק בנהלים.

אתי בנדלר: לגבי בית משפט – זה מעוגן בפקודה, ולגבי שיקול דעת מנהלי – זה מעוגן רק בנהלים, ואני חושבת שזה לא ראוי וזה לא נכון.

אתי בנדלר: אם מגבילים את שיקול דעת בית משפט בחוק הראשי, בפקודה, קל וחומר שיש מקום לעגן אמות מידה לשיקול הדעת בפקודה עצמה.

אתי בנדלר: מה שמציעים כאן, בעצם, זה להכניס את אמות המידה האלה, להפעלת שיקול הדעת, גם לסעיף הדן באיסור שימוש במינהלי, אם הבנתי נכון?

ניבה רפאלי: המצב היום, לגבי פסילה מנהלית של רשיון נהיגה, הוא מבחינה זו זהה וסימטרי, ששיקול הדעת קבוע בחוק רק לגבי סמכות של בית משפט לבטל פסילה מנהלית.

ניבה רפאלי: לא כתוב בחוק שום דבר לגבי סמכות של שוטר, אבל אנחנו הכנסנו את כל הסמכות של בית המשפט, בנהלים של כל העילות, שבהן בית משפט מבטל פסילה מנהלית – הכנסנו את זה בנהלים שלנו לשיקול הדעת של הקצין שמבצע את הפסילה המנהלית.

אתי בנדלר: את אומרת שבפועל יש סימטריה, רק שבחקיקה – אין.

ניבה רפאלי: בחקיקה יש.

ניבה רפאלי: גם בפסילה מנהלית של רשיון נהיגה, אין הגבלה על שיקול הדעת של שוטר.

ניבה רפאלי: ההגבלה היא רק על שיקול הדעת של בית המשפט, והכנסנו את זה בנהלים.

רחל גוטליב: - -אז חסרה השלישית.

רחל גוטליב: זה לא שאין.

רחל גוטליב: יש שתי עילות.

רחל גוטליב: חסרה עילה שלישית.

רחל גוטליב: נוסיף אותה.

רחל גוטליב: יש שתי עילות, וצריך להוסיף שלישית.

אתי בנדלר: אז לעניין הזה – אם אתם מסכימים, אני מציעה, בסעיף שדן באיסור שימוש מנהלי, להכניס את הסעיפים האלה, הדנים בשיקול הדעת, ובאיזה מקרים – לפקודה עצמה, ולא להשאיר את זה לנהלים.

אתי בנדלר: אם הדברים האלה יעוגנו בפקודה עצמה, אפשר להיות אולי קצת יותר גמישים ברשימת העבירות.

אתי בנדלר: נרחיב את רשימת העבירות.

גלעד ארדן: כעקרון – כן, אבל איך הניסוח?

גלעד ארדן: הניסוח יהיה בדיוק כמו שכתוב לגבי - - -

אתי בנדלר: אז זה יחייב אותי לשנות את הניסוח.

אתי בנדלר: אני לא יכולה לבדוק כרגע.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שקודם כל, שבסעיף 57א - - -

גלעד ארדן: עקרונית אני מסכים.

גלעד ארדן: השאלה אם את לא חושבת שזה ייצור מצב שכל החרמת כזו נגיע - -

רחל גוטליב: המחיר, שלא תהיינה החרמות בכל מקרה.

רחל גוטליב: נכון.

גלעד ארדן: אבל מה שכן – ההחרמה צריכה להיות בתוקף, בינתיים.

גלעד ארדן: אתם מחרימים, ואז יש שימוע?

ניבה רפאלי: לפני.

קריאות: - -

גלעד ארדן: זאת אומרת – ראיתי את הילד נוהג שיכור ברכב, אז הוא ימשיך לנהוג - - -

אתי בנדלר: לא, לא.

אתי בנדלר: הפרוצדורה היא שהשוטר אומר לו: תן לי את הרשיון שלך, אתה מוזמן לבוא למשטרה בתוך 48 שעות- אינני זוכרת תוך כמה זמן, ואז, קצין המשטרה מחליט אם לתת צו איסור קבוע ל- 30 ימים, ועכשיו מוצע ל- 60 ימים.

אתי בנדלר: לא נותנים לו להמשיך לנהוג, ודאי שלא.

גלעד ארדן: וכמה זמן ייקח להם עד שיהיה השימוע ?

קריאה: יכול להיות מיידי.

קריאה: בדרך כלל זה למחרת.

אתי בנדלר: השימוע יכול להיות מיידי, ולא יאוחר מ - - תכף נמצא את זה, זה כתוב.

גלעד ארדן: אבל יש חובת שימוע, בכל מקרה כזה?

אתי בנדלר: כן, בוודאי.

גלעד ארדן: גם היום יש חובת שימוע?

קריאה: כן, בוודאי.

גלעד ארדן: מה, אין פסילות רשיון שבמקום אתם לוקחים ל- 30 ימים?

שולמית שמעון: כן, יש שימוע על אתר.

שולמית שמעון: קריאה: יש טופס שימוע, שממלאים.

שולמית שמעון: שולמית שמעון: בכל מקרה יש שימוע.

שולמית שמעון: גם אם תהיה פסילה על אתר, יהיה שימוע.

גלעד ארדן: בסדר, אז השאלה אם פה יש אפשרות, במצב מסוים - - האם אפשר לקבוע שהשימוע יעוגן רק כשמדובר בכך שהנהג הוא לא בעל הרכב?

קריאה: לא.

גלעד ארדן: אם תפסתם את בעל הרכב, והוא עצמו נוהג שיכור או נוהג בפסילה.

אתי בנדלר: אומר השוטר – אתה שיכור, ואני אומר: סליחה, אני לא שיכור, אדוני השוטר.

אתי בנדלר: זה גם שימוע.

יפעת רווה: אז בית המשפט ייקבע בפועל - -.

יפעת רווה: מה שנעשה היום לגבי בעלי רכבים – לא כתוב שיש איזה משהו, במפורש, ואז בית המשפט אמר: בכל זאת, אם פוגעים בבן אדם, תנו לו שימוע.

יפעת רווה: אז גם אם זה לא יהיה כתוב במפורש - -

אתי בנדלר: לא, אבל זה דבר בסיסי בתחום המשפט המנהלי.

אתי בנדלר: אתה רוצה לנקוט כלפי באיזשהו צעד, תן לי אפשרות לומר משהו.

אתי בנדלר: רגע.

אתי בנדלר: אתה אומר שלא עצרתי?

אתי בנדלר: אני אומרת שכן עצרתי.

אתי בנדלר: תקשיב.

גלעד ארדן: בסדר, אני לא מדבר על זה שלא יהיה שימוע בכלל.

גלעד ארדן: אני אומר שבינתיים, כן אפשר יהיה להשבית את הרכב הזה.

גלעד ארדן: הרי מה יקרה?

גלעד ארדן: אני אגיד לך מה יקרה בעתיד.

גלעד ארדן: יהיה מקרה של נהג שתפסו אותו שיכור, או משהו.

גלעד ארדן: לא החרימו לו את הרכב.

גלעד ארדן: קבעו לו שימוע לעוד יומיים, ולמחרת הוא נהג והרג מישהו.

גלעד ארדן: ואז, לכי תסבירי שבן אדם שהיה מוכן לעבור עבירה כזאת, למה השארנו לו את הרכב שימשיך להשתמש בו, עד השימוע.

גלעד ארדן: זה מה שאני מתכוון.

גלעד ארדן: כמו שעוצרים עד תום ההליכים מישהו.

גלעד ארדן: מה לעשות?

גלעד ארדן: מבחינתי, רכב , שאדם כזה מוכן לנהוג, או לנהוג בפסילה, לדוגמה.

גלעד ארדן: תפסו אותו נוהג בפסילה.

גלעד ארדן: הוא אדם מסוכן שאני לא רוצה להשאיר לו את הכלי נשק הזה לשימוש, באזור שלו.

ניבה רפאלי: אבל הוא יכול לנהוג ברכב אחר, גם.

גלעד ארדן: בסדר, אז אני את שלי אעשה, את המקסימום.

גלעד ארדן: נכון שהוא יכול לנהוג ברכב אחר, אבל ההוא, שהרג את ההיא, משפחת בכרך, האופנוען שנסע 8 פעמים 200 קמ"ש, וזה אופנוע שעולה מעל 100 אלף שקל, אני לא בטוח שכל חבר היה נותן לו את האופנוע, כי כולם ידעו שהוא בפסילה.

גלעד ארדן: אבל היה לו את האופנוע שלו.

גלעד ארדן: נכון?

גלעד ארדן: המקרה?

גלעד ארדן: אני חושב שהמדינה צריכה לצמצם את ההסתברות שאדם כזה יעשה את העבירה, איך שהוא.

גלעד ארדן: אני לא אומר כרגע, בואו לא נקבע את המנגנון כרגע.

גלעד ארדן: אבל תחשבי גם על הנקודה הזו.

אתי בנדלר: אני פשוט חושבת שהמנגנון הזה קיים בפקודה, כך וכך.

אתי בנדלר: אנחנו פשוט לא קראנו.

אתי בנדלר: "היה לשוטר יסוד להניח שנהג עבר לנגד עיניו עבירה מן העבירות המפורטות בחלק א לתוספת.

אתי בנדלר: ." זו התוספת שאנו מדברים עליה – "..

אתי בנדלר: רשאי הוא לדרוש מהנהג להילוות אליו אל קצין משטרה, או ליטול ממנו את רשיון הרכב.

אתי בנדלר: ." "..

אתי בנדלר: הוראות סעיף 47 (ג), (ד) ו- (ו) יחולו בשינויים המחויבים.

אתי בנדלר: היה לקצין משטרה יסוד להניח כי יוגש כתב אישום נגד הנהג רשאי הוא למסור לו הודעת איסור שימוש ברכב שבו נעברה העבירה לתקופה של..." היום זה 30 ימים, אתה מציע – 60 ימים, "...וליטול את רשיון הרכב".

אתי בנדלר: זאת אומרת, קודם כל, יכול השוטר להסיק את נהיגתו של רכב וליטול את הרשיון של הרכב על אתר.

אתי בנדלר: השאלה רק איך הוא עושה את זה.

אתי בנדלר: אחר כך אומרים: אנחנו בכל זאת רוצים שמישהו בדרגה יותר גבוהה – קצין, תשמיע לפניו את הדברים, זה הכל.

אתי בנדלר: הסמכות להפסיק את הנהיגה כאן ועכשיו – קיימת.

גלעד ארדן: לא, רק לקצין.

אתי בנדלר: לא.

קריאות: השוטר - -

גלעד ארדן: השוטר יכול לבקש ממנו להילוות אליו.

אתי בנדלר: או ליטול ממנו את הרשיון של הרכב, מייד.

חווה ראובני: על 60 יום – שההחלטה תבוא אחרי השימוע.

חווה ראובני: אבל אפשר לעשות מיידי, עד לשימוע – ליטול את הרשיון רכב.

גלעד ארדן: זהו זה – ליטול את הרשיון רכב, לא את הרכב.

חווה ראובני: בסדר, זו החלטה, אבל בינתיים הוא לא יכול להשתמש בו.

משה בנזיקרי: חבר הכנסת ארדן צודק.

משה בנזיקרי: זה רק קצין, לא השוטר.

קריאות: - -

קריאה: מה שהוא עושה – הוא נותן לו אישור זמני עד ההגעה בפני קצין.

קריאה: העבירה היחידה שהשוטר יכול לעשות את זה, זה בעבירת מטען 25% יותר.

שלום שמחון: אני מציע שנסכם בינינו שהצעת החוק תעלה בלי הסעיף הזה, ונקיים על זה דיון יותר יסודי כאשר תגיע הצעת החוק הממשלתית.

קריאה: בלי איזה סעיף, בלי התוספת?

לאה ורון: בלי סעיף 4 בהצעת החוק של חבר הכנסת ארדן.

גלעד ארדן: סליחה, גברתי היועצת המשפטית – מה הבעיה להכניס עכשיו את ארבעת העבירות שאני הוספתי?

גלעד ארדן: אני מודיע שאני מוכן לסייג את זה באיזשהו נוהל שייתן יותר מידתיות לחוק הזה, ויאפשר איזשהו הליך של איזון בין הזכויות של ה - -

אתי בנדלר: אז מה אני אכתוב בדברי ההסבר?

אתי בנדלר: שהוועדה לא בחנה אם ההצעה היא מידתית, והיא תקיים את הדיון אחרי הקריאה הראשונה?

שלום שמחון: כן.

שלום שמחון: קבל את ההצעה שלה.

לאה ורון: השאלה של היועצת המשפטית היתה רטורית.

גלעד ארדן: לא שהוועדה לא בחנה, אלא – שהוועדה תבחן את הליך השימוע שיתאפשר לבעל הרכב, בין הקריאה השניה לשלישית.

אתי בנדלר: זה לא רק את הליך השימוע.

אתי בנדלר: אנחנו התחלנו, אולי, לדון רק בשימוע, אבל זה עוד לא הכל.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

אתי בנדלר: את המידתיות של כל אחת מהעבירות האלה – זה מה שאנחנו צריכים לבדוק.

אתי בנדלר: הרעיון הוא שאם נכניס את ההגנות - - -

גלעד ארדן: אני לא חושב שהכלים שלי או שלך להחליט מה העבירה החמורה הם הכלים הטובים ביותר.

גלעד ארדן: אני ישבתי עם משטרת ישראל, ושאלתי אותם מה העבירות שמבחינתם הן החמורות והמזיקות ביותר.

גלעד ארדן: - -

שלום שמחון: אנחנו נקיים על זה דיון מסודר אחרי הקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: - אלה העבירות שאני הכנסתי לפה.

אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמה – הפקרה אחרי תאונה, שהיא, בעיניי, אחת העבירות האיומות ביותר שקיימות, מבחינה מוסרית.

שלום שמחון: עמדתך בעניין הזה היא ברורה לחלוטין.

שלום שמחון: אנחנו צריכים להכריע עכשיו האם להתעלם לגמרי מהסעיף הזה, או לקיים עליו דיון מעמיק אחרי הקריאה הראשונה.

שלום שמחון: זה מה שעומד נגד עיניי.

שלום שמחון: לא עומד לי הזמן כרגע לקיים את הדיון כמו שאת רוצה.

שלום שמחון: אני מפסיק את הצעת החוק פה, וייקבע דיון ביום אחר, או – שתהיה האפשרות שלך להשלים את הסעיף הזה, עם התחייבות של המציע - - -

אתי בנדלר: בלי שהוועדה קראה בכלל מה העבירות?

שלום שמחון: - הוועדה קראה.

אתי בנדלר: מי יודע מה זו עבירה לפי סעיף 64א לפקודה, או עבירה לפי סעיף 26 (2) ו- (4 לתקנות?

גלעד ארדן: אני יודע.

גלעד ארדן: זה כתוב גם בדברי ההסבר.

שלום שמחון: אני אומר מה הן האופציות שעומדות בפנינו – לסגור כרגע את הדיון, לקבוע דיון נפרד ביום אחר, על הסעיף הזה, לקיים עליו דיון יסודי, כפי שמציעה היועצת המשפטית לוועדה.

שלום שמחון: האפשרות השניה – לקבל ממך התחייבות שהסעיף הזה יהיה בקריאה הראשונה, אבל אם אתה תתבקש להוריד אותו, את חלקו, או כל דבר אחר, הוא ייצא אחרי הקריאה הראשונה.

שלום שמחון: האפשרות השלישית – לקבל התחייבות משולבת שלך, גם על מה שאמרתי, וגם על האפשרות שיתקיים על זה דיון יסודי אחר בוועדה.

שלום שמחון: זה הכל.

לאה ורון: והממשלה לא תטען "נושא חדש", כשיתווספו עבירות.

גלעד ארדן: אני רוצה שזה יופיע, ואני מוכן אחר כך לדון בכל אחת מהן.

גלעד ארדן: יש לי פה גם את פקודת התעבורה, ואני יכול להגיד מה זה 62 (3) ומה זה 64 א, זו לא בעיה.

גלעד ארדן: 62 (3) זו נהיגה בשכרות, ו- 64 א זה הפקרה אחרי פגיעה, ו – 26 (2) ו- (4) לתקנות זה נהיגה במצב השולל שליטה ברכב.

גלעד ארדן: אלה ארבעת העבירות, ואני מקבל את מה שהצעת, שכרגע נאשר את החוק עם העבירות האלה, ולאחר הקריאה הראשונה נקיים על זה דיון עם התחייבות שלי – איזו התחייבות שאתה רוצה.

גלעד ארדן: לא הבנתי את ההתחייבות.

שלום שמחון: התחייבות שאם תהיה פה עמידה על הרגליים, של אתי או שלי - - -

אתי בנדלר: אני לא עומדת על הרגליים, ולא שום דבר, אני רק רוצה שהוועדה תכריע אחרי שהיא תשמע את כל השיקולים, זה הכל.

גלעד ארדן: אז איזו התחייבות גברתי רוצה, אני באמת לא מבין .

שלום שמחון: אני חוזר ואומר: אנחנו מאשרים את הסעיף הזה לקריאה ראשונה.

שלום שמחון: אנחנו נקיים עליו דיון יסודי אחרי שהוא ירד מהקריאה הראשונה.

שלום שמחון: הסעיף הזה יהיה בסופו של דבר, כולו או מקצתו – חלקו, רק בהסכמה עם הממשלה.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: קודם כל, הממשלה אישרה.

גלעד ארדן: הממשלה תומכת בהצעת החוק שלי.

גלעד ארדן: ועדת השרים לחקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק שלי, ולא התנתה את זה כרגע בעבירות האלו.

שלום שמחון: - בעיה, היא צריכה לקיים על זה עכשיו דיון יסודי מאד.

גלעד ארדן: אני השתתפתי פה הרבה פעמים בהכנה לקריאה ראשונה, ואני זוכר הרבה הצבעות שהצבענו על העיקרון הכללי של החוק, ולא ירדנו לכאלה רזולוציות.

אתי בנדלר: ודאי שלא.

גלעד ארדן: אז מה הבעיה?

גלעד ארדן: אני באמת לא מצליח להבין את הדיון הזה.

אתי בנדלר: אני לא הספקתי לעבור על זה, אבל אני מוכרחה לומר לך: יושב ראש הוועדה קיבל היום פקס מלשכת עורכי הדין - - -

גלעד ארדן: היום?

גלעד ארדן: למה לא בזמן הישיבה?

לאה ורון: ב- 09:25 זה הגיע, ואפשר יהיה להתייחס - - -

אתי בנדלר: וגם הם טוענים שקשה לקבל את ה - -

גלעד ארדן: בסדר, יבואו בין הקריאה הראשונה לשניה ולשלישית, ויטענו את טיעוניהם.

גלעד ארדן: שר התחבורה אמר לי שהוא רוצה להוסיף פה עוד עבירות.

שלום שמחון: חברים, תודה.

שלום שמחון: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד בסעיף 2, שהשר לביטחון פנים בהסכמת שר התחבורה ובאישור ועדת הכלכלה ייקבע הוראות לעניין זה - - -

לאה ורון: רק את אישור ועדת הכלכלה.

שלום שמחון: מי בעד התיקון הזה, פלוס התיקון של ה- - שביעי?

שלום שמחון: תודה, אישרנו.

שלום שמחון: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.