ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2003-08-05 14:00

אברהם הירשזון: אני פותח את הישיבה.

אברהם הירשזון: על סדר היום - מצבו של בית החולים יוספטל באילת.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: המשבר במערכת הבריאות ידוע לכולם.

חיים אורון: תמיד כשמתחיל משבר, הפריפריה נפגעת ראשונה, במקום שאין בו אלטרנטיבות, במקום שהפגיעה היא ברמת החיים או ברמת שירותי הבריאות במאה אחוז.

חיים אורון: מיותר להסביר לחברי הוועדה ולאורחים מה המשמעות של שירותים שבאילת ניתנים בחלקם.

חיים אורון: אני גם שומע שיש רעיון להפריט - בואו נתחיל להפריט את ביילינסון, למשל, או את שיבא או את איכילוב, במרכז תל אביב, כך שאם זה לא הולך אפשר לנסוע לבית חולים אחר, זה לא רחוק לנסוע לאסף הרופא.

חיים אורון: יש הרבה אלטרנטיבות.

חיים אורון: איפה העסק מתפרק?

חיים אורון: במקומות הרחוקים.

חיים אורון: שמעתי שאותו סיפור היה עם פוריה.

חיים אורון: לכן הוועדה לא יכולה להישאר אדישה לתהליך הזה, שנפרם במקומות הכי כואבים.

חיים אורון: אז תא הלחץ הוא עכשיו פרטי, מחר חדר המיון יהיה חלקי.

חיים אורון: כמי שחי באזורים מסוג הזה, אני יודע מה המשמעות.

חיים אורון: לתושב הנגב להגיע לסורוקה - אני לא מדבר על תושב באר שבע - הוא נכנס לאוטו, נוסעים לפעמים 20-30-40 ו-60 ו-70 קילומטר, אני לא אומר שכבר מטיסים מאילת, אני לא מדבר על העלויות הנוספות ומה קורה למשפחתו.

חיים אורון: משם מתחיל הסיפור.

חיים אורון: אופייני גם הסיפור של בית-הספר לרפואה בסורוקה שהוא חלק מאותו עניין.

חיים אורון: כל אחד פה יודע שאם בבית החולים סורוקה לא יהיה בית-ספר לרפואה מובנה בתוך המערכת, זה בית חולים אחר באופן משמעותי.

חיים אורון: הייתי שם כשהוא היה אחר, ואני יודע מה עשה בית-הספר לרפואה לבית החולים סורוקה.

חיים אורון: אני זוכר שהוויכוח על קיומו של בית-ספר לרפואה היה כשהיתה תוכנית ההבראה של קופת חולים, היה סעיף מיוחד "בית חולים סורוקה".

חיים אורון: אי אפשר להעמיס את זה על קופת חולים, אני מבין מה קורה שם, אנחנו לא ניתן להם לברוח משם, שלא תהיה להם שום טעות, עם כל האמפתיה לקופת חולים.

חיים אורון: זה לא יכול להישאר תלוי באוויר, זה גם משפיע על הנגב.

חיים אורון: יוספטל הוא במצב שהוא נמצא, סורוקה במשבר.

חיים אורון: דרומה מאשקלון, או דרומה מקפלן, שלושת-רבעי מדינת ישראל - משם מתחיל הסיפור.

חיים אורון: תקראו את דו"ח מבקר המדינה מלפני שנתיים.

חיים אורון: אני לא רוצה לפתוח את כל הדיון, הייתי מאוד מבקש שהדיון הזה יהיה טריגר לשני דברים.

חיים אורון: קודם כל, באופן חד-משמעי לא יכול להיות הסיפור הזה שכאשר שמערכת ציבורית מתחילה להיפגע, הפריפריה נפגעת במכפלה.

חיים אורון: ומיד יש סיפור ביוספטל, ומיד יש סיפור בפוריה, ומיד יש סיפור בצפת, ומיד יש סיפור בסורוקה.

חיים אורון: מרכז הארץ איכשהו עובר את זה, והוא מסתדר.

חיים אורון: נקודה שנייה, לא יכול להיות שבתי החולים של קופת חולים הם בעדיפות אחרת.

חיים אורון: אני לא רוצה להיכנס לכל הוויכוח על גובה יום האשפוז ועל "שיפטינג" שעושים בכסף בין הקופות ובין בתי החולים.

חיים אורון: אמר זאב שגב לשר הבריאות בדיון הקודם: קח את כל בתי החולים, תהיה אחראי על כל בתי החולים, שחרר אותנו מזה, אבל אל תגלגל את החוב פעם מסעיף א' לסעיף ב' ופעם מסעיף ב' לסעיף ג', כשבסופו של דבר מי שנפגע אלו החולים.

חיים אורון: אני חושב שאסור שנרפה מזה גם בתקופת הפגרה, ולא נניח לזה, כי אני יודע שיתחילו הדיונים הליליים כאשר יהיו "ברוֹכים" גדולים, ויהיו "ברוֹכים" גדולים.

חיים אורון: אני חושב שחובתנו להכניס רגיעה לתוך מערכת הבריאות, אחרת המחירים יהיו הרבה יותר גבוהים.

חיים אורון: וכפי שאמרתי קודם, בפריפריה ישלמו מחיר כפול ומכופל.

חיים אורון: לכן אני רוצה פעם נוספת להודות לך, אדוני היושב-ראש, על זה ששמת את זה על סדר היום בפגרה, בדחיפות.

חיים אורון: אני שמח שמנכ"ל משרד הבריאות נמצא כאן, ואני חושב שהמסר הזה באופן חד-משמעי צריך לצאת מהוועדה אל משרד האוצר - זאת הכתובת העיקרית - ואל משרד הבריאות.

חיים אורון: בכל מקרה, אני מקווה שהוועדה תחליט שלא יכול להיות - אני לא נכנס לוויכוח איך זה יתנהל - שהשירותים שבית חולים יוספטל מספק לתושבי אילת ייפגעו.

חיים אורון: צריך שיורידו מסדר היום את האופציה שסורוקה לא יהיה מרכז אוניברסיטאי, ובמשולש של האוניברסיטה-קופת חולים-משרד הבריאות יטפלו כולם.

חיים אורון: האיום הזה צריך לרדת מסדר היום.

אברהם הירשזון: תודה רבה לך, אדוני.

אברהם הירשזון: בהחלט שמעתי בהקשבה את דבריך, ואנחנו נקיים דיון בנושא הזה.

אברהם הירשזון: היום אנחנו עוסקים אולי רק בסימפטום אבל לא במחלה עצמה.

אברהם הירשזון: כל מערכת הבריאות בתקופה האחרונה נמצאת במצב קשה מאוד והיא צריכה לקבל טיפול הרבה יותר יסודי, ולא רק טיפול בסימפטום זה או אחר.

אברהם הירשזון: אבל היום אנחנו דנים בבעיה הבוערת.

אברהם הירשזון: אני שוקל, חבר הכנסת אורון, אולי אפילו להקים ועדה משותפת עם ועדת העבודה והרווחה כדי לטפל בצורה מאוד-מאוד יסודית ומאוד-מאוד מקפת בכל מצב הבריאות במדינת ישראל.

אברהם הירשזון: אני רוצה להזכיר לך שב-1995, כשחוקקו את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, לא חוקקו אותו באוויר, הוא בא על רקע מצב קשה מאוד במערכת הבריאות.

אברהם הירשזון: אבל היום, אחרי שהחוק הזה היה צריך לתת מזור ומרפא למערכת הבריאות, אנחנו יודעים שמערכת הבריאות היא עדיין במצב קשה ועדיין נאבקת בהרבה נושאים תקציביים, ואני חושב שחשוב לעשות גם רפורמה ברפורמה ולהתייחס לנושא הזה ברצינות.

אברהם הירשזון: אני יודע שבסוף השנה נגיע גם לתקציב המדינה, ובוודאי כל נושא מערכת הבריאות יהיה מתוקצב שם.

אברהם הירשזון: יכול להיות שהוועדה המשותפת הזאת, ואם לא ועדה משותפת אז הוועדה שלנו, תצטרך לקיים דיונים מעמיקים בנושא כדי שנבוא מגובשים לקראת דיוני התקציב.

אבשלום וילן: בהקשר הזה אתה יודע שיש חוק שגובש עם מערכת הבריאות של טייס אוטומטי, הוא כבר מוכן לקריאה שנייה ושלישית, ואולי הגיע הזמן באמת לקדם את היוזמה כדי לקיים את הדיונים.

אברהם הירשזון: אני יודע שזו יוזמתך, אני מכיר אותה ואתה גם שוחחת אתי לא אחת בנושא הזה.

אברהם הירשזון: זה חלק מהדברים, צריך לגעת בהרבה דברים נוספים, זה לא הנושא היחיד שצריך לגעת בו.

אברהם הירשזון: כל הנושא של מדד יוקר הבריאות צריך לדעתי להישקל מחדש.

אברהם הירשזון: יש נושאים נוספים שצריכים להישקל מחדש, אז בוא לא נפרוט את זה הרגע לפרוטות אלא נביא את זה במסגרת הדיונים שיהיו לנו כדי שנגבש הצעות.

אברהם הירשזון: יכול להיות שחלק מההצעות תהיה גם ההצעה שאתה מעלה.

אברהם הירשזון: היום אנחנו רוצים לעסוק בנושא של יוספטל, ואני אשמח מאד אם מנכ"ל משרד הבריאות, שיש לו גם מחויבות נוספות, יציג לנו את דעת משרד הבריאות.

אברהם הירשזון: בבקשה, אדוני.

בועז לב: אני רוצה לומר כמה דברים לגבי בית חולים יוספטל והאזור.

בועז לב: ראשית, אני רוצה לקבוע שבית החולים הזה הוא חיוני ואי אפשר בלעדיו.

בועז לב: הוא בית חולים יחיד במרחב מאוד גדול, והוא חיוני גם לשירותים השוטפים וגם לשעת חירום.

בועז לב: כפי שאומרים בבית הזה, לא יעלה על הדעת שלא יהיה שם בית חולים.

בועז לב: כך שכלה ונחרצה שבית החולים הזה ימשיך לתפקד בהיקף השירותים כפי שניתנים היום.

בועז לב: שתיים, לא צריך להיות כלכלן בריאות מאוד מבריק כדי לומר שבית חולים בגודל כזה, עם תמהיל שירותים כפי שהוא נותן, אין לו סיכוי עלי אדמות להיות מאוזן.

בועז לב: זאת אומרת, הוא גירעוני בהגדרה.

בועז לב: דרך אגב, כל בתי החולים במדינת ישראל פחות או יותר נכללים בהגדרה הזאת, קל וחומר בית החולים יוספטל.

בועז לב: אשר על כן הוא זקוק לסובסידיה.

בועז לב: בזמנו הנושא הזה נבדק על פי נורמת הטיפול הקיימת היום בבית החולים, וגם נקבע מה רמת הסובסידיה כפי שרואה חשבון בחן וראה וקבע אותה בסדר גודל מסוים.

בועז לב: קופת חולים הכללית סוברת שהסובסידיה הזאת נמוכה מכפי שראוי ומכפי שניתן לכלכל את בית החולים.

בועז לב: כאן ישנה מחלוקת, המחלוקת הזאת הובאה לדיון חוזר במשרד הבריאות, ואנחנו עדיין ממתינים לנתונים של קופת חולים הכללית שיראו לנו שהתחשיבים שאנחנו קימנו אינם נכונים.

בועז לב: במקביל אנחנו פחות או יותר מקבלים הודעת צד אחד על כך שבית החולים הזה מוחזר למדינה או ייעשה בו משהו, וזאת הודעה שקשה לקבל בצורה כזאת.

בועז לב: כולנו צריכים זמן כדי ללמוד את הנושא, בינתיים צריך להמשיך לתת את השירותים האלה, הם שירותים חיוניים; יש ללמוד את הנושא ולראות מה הפתרון הכי נכון להמשיך ולקיים את השירות הזה בצורת ניהול כזאת, בבעלות כזאת או אחרת, וכל זה נתון למשא ומתן באופן עקרוני אבל לא בהודעה חד-צדדית שהנה אנחנו שהענקנו רשיון לקופת חולים להפעיל בית חולים באזור אילת, באופן חד-צדדי מהכא להתם - כי מהיום עד תחילת 2004 זה פחות מאשר מהכא להתם מנושא של בית חולים; אני חושב שרק האוצר חושב שאפשר לעשות דברים מרגע להרגע; אני מודיע במפגיע שחלק גדול מהדברים לוקח להם קצת יותר מאשר 24 שעות כדי להתבצע, ויש בין "חשב" ל"עשה" פער קטן.

קריאה: הכסף הועבר.

בועז לב: אני לא מדבר על זה.

אברהם הירשזון: אתה חושב שזו בעיה בריאותית אצל האוצר?

בועז לב: זה חסרון משהו.

בועז לב: מכל מקום, זה לגבי בית החולים יוספטל וחשוב מאוד שהנושא יידון בצורה רצינית ויסודית, כאשר על הסף העובדה שבית החולים הזה הוא חיוני ולא ניתן בלתו - זה נתון.

בועז לב: אמירה דומה אני רוצה לומר לגבי בית-הספר לרפואה של אוניברסיטת באר שבע.

בועז לב: כאן אולי הסיפור קצת שונה, אבל אין ספק שלקופת חולים יש תרומה מאוד משמעותית בקיומו של בית הספר הזה, בהקמתו, אבל זה הפך למוסד שאי אפשר בלעדיו והוא תורם תרומה מאוד חיונית למערכת הבריאות בישראל.

בועז לב: לכן גם בעניין הזה צריך למצוא את הדרך שהמוסד הזה לא ייפגע וימשיך לתת את השירותים שלו.

אבשלום וילן: בכל הדיונים במשבר האחרון, לא נגעו בנושאים הללו?

בועז לב: היה משבר של מערכת הבריאות הממשלתית.

בועז לב: מיד עם תום המשבר - ואני מקווה שהוא תם למרות שאני לא יכול להצהיר על זה באופן רשמי וחתום - נכנסנו למערך של דיונים עם קופת חולים כללית.

בועז לב: אני מקווה שהנושא הזה יעסיק אותנו בצורה מאוד אינטנסיבית בתקופה הקרובה.

אבשלום וילן: היושב ראש דיבר קודם על דיון כולל.

אבשלום וילן: אני לא מרגיש שיש הערכה כללית, כל שבועיים מגיעה הנה בעיה אחרת, איפה ההתמודדות המערכתית שלכם?

בועז לב: בעניין הזה אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה, שחושב על הקמת צוות מטעם הוועדה שיבדוק את התמונה הכוללת.

בועז לב: אנחנו הצענו את זה במסגרת התוכנית בקבינט - הצעתנו לא נתקבלה - כדי לבדוק דברים מהשורש.

בועז לב: אני חושב שבדיקה כזאת היא ראויה מאוד.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: צבי חלמיש, סגן החשב הכללי, בבקשה.

צבי חלמיש: אני רוצה לחדד את הדברים שאמר בועז לב.

צבי חלמיש: בהסכם עם קופת חולים כללית בשנים 2002-2004 נקבע בית חולים יוספטל כבית החולים היחיד מכלל בתי החולים בארץ שיקבל סבסוד מטעם המדינה, בגלל החיסרון לקוטן שלו.

צבי חלמיש: נקבע שם מנגנון שימונה רואה חשבון, ואותו רואה חשבון קבע את ההפרש שנובע מקוטן בית החולים על 11 מיליון שקל.

צבי חלמיש: כפי שנאמר, לשירותי בריאות כללית יש הסכם בנושא הזה עם המדינה עד שנת 2004.

צבי חלמיש: דבר שני שעלה פה - לא מדובר בהפרטת בתי חולים, מדובר בתאגוד בתי חולים.

צבי חלמיש: שר הבריאות הקים ועדה בראשות רו"ח משה ליאון.

צבי חלמיש: הוועדה הזאת דנה גם בתאגוד בתי החולים הממשלתיים, זה גם היה חלק מהחלטת הקבינט במשבר הקודם, וגם דנה בבתי החולים של שירותי בריאות כללית.

צבי חלמיש: הסכם ההבראה שהיה עם שירותי בריאות כללית קבע שלמדינה יש אופציה על בתי החולים והכוונה שלנו היא שאם הולכים לנושא התאגוד, זה בתי החולים הממשלתיים ובתי החולים של שירותי בריאות כללית.

צבי חלמיש: בכל מקרה, לאחר שאנחנו נמצה עם הקופה את המחויבות שלהם להסכם, שהתוקף שלו הוא עד שנת 2004, במקביל - מאחר ויש לנו אופציה על הנכס והנכס בעצם שייך לנו - במידה שהקופה לא תרצה להמשיך להפעיל אותו, אנחנו נבחן גם גורמים נוספים שיהיו מוכנים להפעיל את בית החולים.

צבי חלמיש: הכוונה לקופות חולים נוספות שיהיו מוכנות להפעיל את בית החולים.

צבי חלמיש: כפי שאמרתי, אנחנו מכירים בצרכים המיוחדים גם של אילת וגם בצורך בסבסוד של בית החולים.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: מר גבי קדוש, ראש עיריית אילת, בבקשה.

גבי קדוש: פעם היתה לי מנהלת מתנ"ס שכל פעם שהייתי מבקש ממנה להתייעל, היא היתה סוגרת את הפעילות של הקשישים או איפה שזה כואב או עושה רעש.

גבי קדוש: זו לא פעם ראשונה שאנחנו במצב הזה; כל פעם אנחנו חוזרים על העניין, כל פעם נעשות בדיקות וכל פעם יש ועדה מחדש וכל פעם הוועדה מצביעה על כך שבית החולים חייב שיהיה לו מענק איזון - אני לא חושב שזה גירעון, זה מענק איזון - על מנת לאזן את בית החולים.

גבי קדוש: רק דבר אחד לא נעשה עד היום בצורה מסודרת, שהנהלת קופת חולים כללית לא תוכל לשחק יותר עם יוספטל כבן ערובה בכל משבר וכל פעם שיש ויכוח בינה לבין משרד הבריאות.

גבי קדוש: בוויכוח הזה, עם כל הגירעון שיש היום לקופת חולים, אנחנו לא צריכים להיות חלק מהעניין.

גבי קדוש: אנחנו מבקשים פעם אחת ולתמיד, שוועדת הכספים תקבל החלטה ברורה - וגם בעתיד הקרוב מאוד כאשר התקציב של השנה הבאה חוזר לכאן - שתהיה שורה שבה מופיע בצורה ברורה שזה הכסף שהולך לבית חולים יוספטל להפעלה ותפעול, בדיוק כפי שהבדיקות מראות, בדיוק כפי שצריך על מנת לקיים בית חולים.

גבי קדוש: אני שמח לשמוע את ההצהרה של המנכ"ל, ואני מניח שיהיו פה הצהרות דומות, יש להניח לנו, להניח לעובדים ולהניח לתושבים, כי החרדה שנוצרה פה היא חרדה לא נעימה, לא טובה, לא במקומה.

גבי קדוש: לא היה צורך בכלל שנהיה כאן עכשיו.

גבי קדוש: אנחנו מחוץ לוויכוח של משרד הבריאות ושל קופת חולים, שינהלו את הוויכוח הזה בכל הדרכים שהם יודעים, רק את יוספטל ואת אילת יניחו לנו ויתנו לנו להמשיך לקיים חיים בשקט.

גבי קדוש: אני מודה לחברי הוועדה שבפגרה אתם מתכנסים לכבוד נושא שהוא חשוב מאוד.

גבי קדוש: הבקשה לי מכם היא שזה יופיע בצורה ברורה בספר התקציב, שתהיה החלטה שלא נוגעים ולא משנים שום ייעוד ושום מעמד ושום קופה כרגע, ובוודאי שלא ידובר על מכירה.

גבי קדוש: שתתקבל החלטה כזו, ולגבי 2004 שזה יופיע בצורה מסודרת בתקציב ושאף אחד לא יוכל לשחק עם זה.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: ד"ר צבי אפשטיין, מנהל בית החולים יוספטל, בבקשה.

ד"ר צבי אפשטיין: אראה לכם מספר שקפים על בית חולים יוספטל.

ד"ר צבי אפשטיין: כפי שאתם רואים, בית החולים נמצא באזור המלונות, שאנחנו נותנים לו שירות לא מבוטל.

ד"ר צבי אפשטיין: המיוחד אצלנו שזה בית חולים רחוק, אזורי, בודד, קטן, אזור שקשה לנגישות למרכזים רפואיים אחרים.

ד"ר צבי אפשטיין: אנחנו מספקים שירותים לכל קופות החולים, ליישובי הערבה, לעובדים זרים, לצה"ל, הכוח הרב-לאומי בסיני מעדיף להגיע אלינו.

ד"ר צבי אפשטיין: כל תאונה שקורית בסיני מגיעה אלינו, תיירות חוץ ופנים, ועקבה - זה תמיד בסימן שאלה.

ד"ר צבי אפשטיין: בית החולים הוקם ב-1968, יש בו 65 מיטות; יש לנו שלוש עמדות דיאליזה, שלושה חדרי ניתוח, מעבדות, CT.

ד"ר צבי אפשטיין: ה-CT נכפה עלינו על-ידי משרד הבריאות וגורם לנו להוצאות שאינן מתוכנו.

ד"ר צבי אפשטיין: יש לנו כ-17,000 ימי אשפוז, 7,000 קבלות, אחוז תפוסה של 75%.

ד"ר צבי אפשטיין: עצם זה שאחוז המוזמנים הוא 41% זה נתון מאוד מעניין, מכיוון שבתי חולים אחרים בודקים את זה, שם אחוז המוזמנים מגיע מקסימום ל-30%, זאת אומרת שהכניסה דרך המיון הרבה יותר קלה, אצלנו הכניסה למיון הרבה יותר מבוקרת.

ד"ר צבי אפשטיין: בחדר מיון יש 48,000 ביקורים לשנה, זה כמעט כמו בביילינסון שהוא בית חולים גדול, וזה מטבע המקום.

ד"ר צבי אפשטיין: יש לנו כ-850 לידות, חדר ניתוח שמתפעל את האזור, הוא מאובזר טוב מאוד ונותן את השירותים.

ד"ר צבי אפשטיין: למשל הפגייה - היא לא מתוקננת, לא מוכרת, אבל אי אפשר בלי זה.

ד"ר צבי אפשטיין: אי אפשר להחזיק לידות דחופות מוקדמות בלי המתקן הזה, ואלה הוצאות שלא מכירים לנו בהן.

ד"ר צבי אפשטיין: העברת פג - הגשנו בקשה להכרת העברת הפגים ותאונות דרכים וצנתורים, יש באילת מעל 300 התקפי לב של תיירים שמגיעים מהצפון או אזרחים או תיירות חוץ, תאונות דרכים.

ד"ר צבי אפשטיין: ההעברות האלה עולות כסף, כמעט מיליון שקל בשנה.

ד"ר צבי אפשטיין: מכירים לנו רק ב-60% מזה, אז נעצור בצומת הערבה ונגיד שמשם לא מעבירים הלאה?

ד"ר צבי אפשטיין: איך אפשר להגיע לדבר כזה?

ד"ר צבי אפשטיין: ראש העיר הביא את הנט"ן לאילת, מאז שנכנס הנט"ן הצלחנו להפסיק את נושא המסוקים, רק בנושא המסוקים חסכנו כמעט 2 מיליון שקל.

ד"ר צבי אפשטיין: מאז שאנחנו משתמשים בנט"ן יש אפס תקלות, ההעברות מבוצעות לבית החולים סורוקה, וגם על זה יש ויכוחים עם התושבים.

ד"ר צבי אפשטיין: כשמגיע מישהו מתל אביב, הוא רוצה להגיע לתל אביב.

ד"ר צבי אפשטיין: אנחנו מעבירים לסורוקה כי זה הכי זול, הכי מהיר והכי בטוח.

ד"ר צבי אפשטיין: אני רוצה להיכנס לנושא של העברות פגים גם מההיבט הרפואי.

ד"ר צבי אפשטיין: במחלקת ילדים יש שני רופאים, שני הרופאים האלה מתחזקים גם את הפגייה, גם את התינוקות, גם את קבלת הלידות הדחופות, גם את מחלקת הילדים והם גם כוננים - לא תורנים - בחדר מיון.

ד"ר צבי אפשטיין: רופא אחד יצא לפנסיה, אנחנו מבקשים להשיג רופא אחר בהתאם לדרישות משרד הבריאות, בהתאם לתקציב שמשרד הבריאות דורש מאיתנו לעמוד בו, אף רופא לא רוצה לבוא לאילת.

ד"ר צבי אפשטיין: אין אחד שמוכן לבוא לאילת במחיר שאנחנו נדרשים לעמוד בו.

ד"ר צבי אפשטיין: אז לא יהיה רופא ילדים?

ד"ר צבי אפשטיין: יישאר שם רופא אחד?

ד"ר צבי אפשטיין: הרופא שנמצא שם עושה פרופסורה, אין לו שום בעיה מחר בבוקר לקום וללכת.

ד"ר צבי אפשטיין: להביא לשם רופאים טובים זאת בעיה.

ד"ר צבי אפשטיין: היום ישנם רופאים בחדר מיון, הרופאים האלה מקבלים על ידינו התמחות, מי ייתן להם התמחות אחר כך?

ד"ר צבי אפשטיין: מי ירצה לעבוד בחדר מיון בכלל?

ד"ר צבי אפשטיין: למרות כל זה, הצלחנו לקבל הכרה להתמחות על-ידי זה שהבאנו רופאים טובים.

ד"ר צבי אפשטיין: יש התמחות בפנימית, ביולדות, בנשים וילדים.

ד"ר צבי אפשטיין: כפי שדיברו על סורוקה כבית חולים ללא התמחות וללא בית ספר לרפואה, כך זה גם אצלנו.

ד"ר צבי אפשטיין: זה המינימום כדי שיהיה אפשר למשוך אלינו אנשים.

ד"ר צבי אפשטיין: אנחנו מטפלים בתאונות דרכים, לאן נפנה אותם?

ד"ר צבי אפשטיין: התשלום שאנחנו מקבלים בעבור העברה הוא לא מלא.

ד"ר צבי אפשטיין: רופאים שצריכים לבוא להיות מחליפים, אנחנו מלינים אותם בבית מלון.

ד"ר צבי אפשטיין: אישרו לנו דרך דו"ח גינזבורג 60% מעלות ההלנה בבית מלון, אז ב-12:00 בלילה אני אוציא אותי ואגיד לו: "אין יותר כסף, תלך הביתה".

ד"ר צבי אפשטיין: איפה נשמע דבר כזה?

ד"ר צבי אפשטיין: רוצים שנתייעל?

ד"ר צבי אפשטיין: המחירים שאנחנו מקבלים בבתי המלון הם יעילים ביותר.

ד"ר צבי אפשטיין: בשעת חירום אפשר לנהל את בית החולים הזה במתכונת קטנה, כמו שחלק מהאנשים אומרים להפוך אותו למיון קדמי, וכל האנשים יעברו לסורוקה או לתל אביב.

ד"ר צבי אפשטיין: נמצאים פה עובדים של בית החולים, העובדים נותנים מעצמם, קיבלנו פרס מנכ"ל עמידה ביעדים והתייעלות, וזה לא דבר של מה בכך.

ד"ר צבי אפשטיין: הסיבות למשבר - בית החולים נמצא בגירעון של 27 מיליון שקל.

ד"ר צבי אפשטיין: יש התחייבות של הממשלה לגבי בית החולים.

ד"ר צבי אפשטיין: משנת 1998 עד 2001 סובסדנו וקיבלנו מענק איזון של 11 מיליון שקל.

ד"ר צבי אפשטיין: קופת חולים נותנת מענק איזון בסכום דומה, 16 מיליון.

ד"ר צבי אפשטיין: דו"ח גינזבורג הכיר לנו רק ב-10 מיליון שקל, מתוך זה 7 מיליון שקל זה מס מעסיקים, ביטוח רופאים ופנסיה.

ד"ר צבי אפשטיין: גירעון לא מכור מעבר ל-10 מיליון, הוא 17 מיליון.

ד"ר צבי אפשטיין: יש הפעלת ה-CT שנכפתה עלינו, הסעות עובדים שנדרשות, העסקת מתמחים, הנושא של עובדי מינהל ומשק.

ד"ר צבי אפשטיין: הפער הוא גדול בין מה שהמשרד דורש מאיתנו להתייעל - אני לא חושב שאנחנו כאלה "חזירים" בפער של 20 תקנים בין מה שנדרש לצמצם ובין מה שיש; זה בלתי נתפס, בלתי הגיוני.

ד"ר צבי אפשטיין: רשומות רפואיות - עם פקיד אחד.

ד"ר צבי אפשטיין: מחר הוא בחופש, אז אין רשומות רפואיות, ומחר הבחורה חולה, אז אין חודשיים רשומות רפואיות.

ד"ר צבי אפשטיין: 17 אלף קבלות ורשומות רפואיות עם פקיד אחד.

ד"ר צבי אפשטיין: אנחנו מבקשים תמיכה של 27 מיליון שקל לבית החולים, כדי לתת את השירותים הבסיסיים שקיימים היום.

ד"ר צבי אפשטיין: טיפול נמרץ הוא בלי רופא, אין תורן בחדר לידה; אני נותן היום שני כוננים, כוננים יושבים בבית, משרד הבריאות אישר לי כונן אחד.

ד"ר צבי אפשטיין: אם תגיע לידה דחופה ויגיע ניתוח קיסרי דחוף - מי יטפל?

ד"ר צבי אפשטיין: אותו רופא בודד?

ד"ר צבי אפשטיין: איך הוא יעשה את זה?

ד"ר צבי אפשטיין: אנחנו משלמים כונן נוסף למרות שיש אישור רק לאחד.

אבשלום וילן: מה התקציב השנתי של בית החולים?

ד"ר צבי אפשטיין: 70 מיליון.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: ערן הלפרין, סמנכ"ל שירותי בריאות כללית, בבקשה.

ערן הלפרין: הבעיה היא בראש ובראשונה כספית.

ערן הלפרין: מדובר בבית חולים טובה שעושה עבודה טובה מאוד בתנאים קשים, ואי אפשר לקיים אותו מבחינת העלות הכלכלית על פי הסטנדרטים של מרכז הארץ.

ערן הלפרין: רק לפני שבועיים ד"ר אפשטיין פנה אליי שנעזור לו לאייש משרה של רופא ילדים.

ערן הלפרין: משרד הבריאות מכיר בתקן רופא, המינימום בשביל להוריד רופא לאילת עולה כמו שלושה רופאים, ואין רופאי ילדים, יש להם פרנסה מעל הראש בתל אביב.

ערן הלפרין: מה לעשות?

ערן הלפרין: בתל אביב מרוויחים יותר בלי טובות של קופת חולים ושל משרד הבריאות.

ערן הלפרין: וכך זה ממקצוע למקצוע, בכל תחום ותחום.

ערן הלפרין: עלות הפעלת בית החולים יקרה, יכול רואה חשבון שמגיע לנו רק X או Y, ובסופו של יום שירותי בריאות כללית שמה עוד 17 מיליון שקל שאין לה.

ערן הלפרין: אין לה 20 מיליון בבית הספר לרפואה בסורוקה, אין לה 50 מיליון בפסיאטריה, אין לה בטיפות חלב.

ערן הלפרין: את כל השירותים האלה קופות אחרות לא נותנות, וזה מגיע למאות מיליונים שאנחנו נושאים בהם.

ערן הלפרין: הבעיה המרכזית שלי כאחראי על בתי חולים, היא שאנחנו מפעילים אותם בתנאים הרבה יותר כבדים מאשר בתי החולים הממשלתיים.

ערן הלפרין: זה נכנס לגירעון של קופת חולים כללית, זה לא מופיע מול קופות אחרות, ואנחנו מוצאים את עצמנו במשימות לאומיות כבדות, ובסופו של דבר מי שמשלם את זה אלו המבוטחים.

ערן הלפרין: אנחנו לוקחים יותר על התרופות של הזקנים, וידוע שרמת השירותים שלנו, לצערי, לוקה בחסר - אורך התורים שלנו הוא יותר ארוך מקופות אחרות, אני מודה, כי הכסף הזה חסר.

ערן הלפרין: התור לניתוחים הוא יותר ארוך כי הכסף הזה חסר.

ערן הלפרין: אנחנו מחויבים בראש ובראשונה, כמו כל קופה, זו ליבת העיסוק שלנו, להיות אחראית למבוטחים.

ערן הלפרין: נושא בתי החולים הוא נושא היסטורי, הקופה בעבר לקחה על עצמה משימות, אנחנו גאים בזה, אבל אם רוצים לשפוט אותנו היום בלי התחשבות בנושא הזה, אנחנו לא יכולים לשאת את המשא.

ערן הלפרין: מדובר פה במיליונים כבדים, אפשר לחשב לאורך השנים האחרונות כמה זה תורם לגירעון הקופה.

ערן הלפרין: דרך אגב, עלות הפעלת בית החולים לא נהיית יותר זולה משנה לשנה.

ערן הלפרין: ה-CT לא היה לפני מספר שנים והתווסף, ובוודאי אנחנו מכניסים לשם עוד ועוד שירותים.

יצחק כהן: נאמר פה שכפיתם עליהם את ה-CT.

ד"ר צבי אפשטיין: לא הם, משרד הבריאות.

עדי הלפרין: יש לנו תביעות לא מעטות.

עדי הלפרין: הרופאים שם עושים עבודה יוצאת מן הכלל, וגם חלק מהעובדים.

עדי הלפרין: יש למשל נושא של תורנויות, שמגיע לפי הסכמי תקינה ואנחנו לא מממשים אותם כדי להוזיל עלויות.

עדי הלפרין: לכן גם לא בטוח שזאת השורה התחתונה.

עדי הלפרין: הקופה היא במשבר כספי שמתקרב כרגע ל-600 מיליון שקל, שכבר נמשך מספר חודשים, ועקב השחיקה הנושא הזה עלה פה, ועוד לא רואים אפילו התחלה של פתרון והתייחסות של הרשויות.

עדי הלפרין: קופת חולים נמצאת עצמה נאלצת - ואני לא בטוח שיוספטל או סורוקה זאת המילה האחרונה - לצאת משירותים שהיא נתנה באהבה גדולה ובמסירות גדולה לאורך עשרות שנים.

עדי הלפרין: אבל לא בטוח שנוכל להמשיך לעשות את הדברים האלה לתפארת מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: פרוספר בן-חמו, יושב ראש ארגון עובדי קופת חולים כללית.

פרוספר בן-חמו: אני רוצה להתייחס לדבריו של מנכ"ל משרד הבריאות.

פרוספר בן-חמו: הוא בהחלט צודק באמרה שלו שכלכלת הבריאות לא יכולה להיות רווחית.

פרוספר בן-חמו: הוא התייחס לבית החולים יוספטל כבית חולים שבוודאי לא יכול להיות במצב שהוא נמצא, והמדינה חייבת לסבסד אותו.

פרוספר בן-חמו: אני מסכים בהחלט לדברים אלה, בית חולים יוספטל נותן שירות גם לחיילים, גם לאזרחים מכל הארץ, גם לתושבי אילת, והמדינה היתה צריכה להעביר את הכספים כפי שנקבע בהסכם ב-2002.

פרוספר בן-חמו: היינו אצל שר הבריאות הקודם, מר נסים דהן, וגם בתמיכתו ובעזרתו הגענו להסכם הזה שמדבר על התמיכה של המדינה בבית חולים יוספטל.

פרוספר בן-חמו: הניסיון להעביר את בית חולים יוספטל לגוף אחר לא נותן פתרון ולא ייתן פתרון, מנכ"ל משרד הבריאות אומר את זה בצורה ברורה - בית החולים בחיים לא יכול להיות מאוזן.

פרוספר בן-חמו: הוא אומר: אני לא מכיר גוף שייקח אותו, אלא אם רוצים לעשות ממנו בית חולים אסותא ובעצם לבוא לאזרחי אילת או תושבי אילת ולהתחיל להיכנס לכיסים שלהם ולקחת מהם כסף ולפגוע ברפואה השוויונית.

פרוספר בן-חמו: מה שרוצים לעשות זה לקחת את בית החולם הזה ,להפוך אותו לבית חולים של עשירים, ומי שאין לו לא יקבל טיפול יצטרך לנסוע - אני לא יודע אם יהיה לו כסף למונית, אז הוא יצטרך לנסוע באוטובוס - לסורוקה לקבל את הטיפול בבאר שבע.

פרוספר בן-חמו: אני מבקש מחברי ועדת הכספים - מ-1968 קופת חולים מנהלת את בית חולים יוספטל, ואין פה בעיה של ניהול שכתוצאה מהניהול בא הגירעון.

פרוספר בן-חמו: כולם אומרים את זה כאן, כולם מבינים את זה, חייבת להיות תמיכה של המדינה.

פרוספר בן-חמו: ישנה ועדה שבדקה, אני חושב שהיום הסכום של 11 מיליון הוא גם לא מספיק.

פרוספר בן-חמו: משרד הבריאות מכתיב היום לקופה להכניס CT, ואני לא יודע מה יכניסו מחר, אל תשכחו שהטכנולוגיה הולכת ומתקדמת, גם התרופות הולכות ומתייקרות, אי אפשר להשאיר היום את המצב על סמך מה שהחליטו לפני כמה שנים כי כך הגירעון ילך ויתפח.

פרוספר בן-חמו: אני מבקש מוועדת הכספים, אני מצטרף לקריאתו של ראש העיר, קודם כל להרגיע את העובדים שלנו, להרגיע את התושבים של אילת ואת אזרחי מדינת ישראל.

פרוספר בן-חמו: מה שעלול לקרות הוא שהרופאים הבכירים יעזבו את אילת.

פרוספר בן-חמו: כל צוות הסיעוד האקדמי יעזוב את אילת, אתם רוצים להפוך את אילת, חס וחלילה, לעיר שיהיה בה רק קזינו?

איוב קרא: גם מי שהולך לקזינו צריך בית חולים.

פרוספר בן-חמו: אני מבקש מוועדת הספים לתת את התמיכה שלה, אני חושב שלהעביר את בית חולים יוספטל לשירותי בריאות מכבי או לגוף פרטי זה לא הפתרון.

פרוספר בן-חמו: קחו בחשבון שלשירותי בריאות כללית יש ניסיון רב מאז קום המדינה, היא מנהלת בתי חולים, אני לא יודע אם גוף אחר שיקום היום יוכל לנהל בית חולים ולתת את השירות הנכון והשוויוני כמו שיש בתל אביב.

פרוספר בן-חמו: אם אקח את בית חולים תל השומר או ביילינסון, שנותנים רמת שירות הכי טובה, זה לא צריך להיות שונה מאשר בבית חולים יוספטל, כי לתושב אילת מגיע בדיוק אותו שירות כמו שמגיע לתושב תל אביב.

פרוספר בן-חמו: כך שירותי בריאות כללית נותנים את השירות השוויוני לכל תושבי מדינת ישראל.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: ד"ר ישראל אייליג, יושב ראש חטיבת בתי החולים של קופת חולים, בבקשה.

ד"ר ישראל אייליג: הדבר שהכי מטעה את כל הוועדה זאת העובדה שנאמר שנעשתה בדיקה על-ידי רואה חשבון.

ד"ר ישראל אייליג: רואה חשבון נשמע דבר מאוד אמיתי, אלא שרואה חשבון בודק דבר מאוד פשוט: כמה לידות היו ביוספטל, כמה כסף מגיע ליוספטל עבור אותן הלידות.

ד"ר ישראל אייליג: את אותה בדיקה עשו לפני שנים באסותא, והמסקנה היתה חד-משמעית - הם סגרו את חדר הלידה של אסותא.

ד"ר ישראל אייליג: לצורך זה אפשר להגיד: באילת יש 800 לידות בשנה, זה בין 1 ל-2, לפעמים 3, לידות ביום.

ד"ר ישראל אייליג: אין שום ספק שאפשר לסגור שם את חדר הלידה.

ד"ר ישראל אייליג: ידוע שיש אזורים בעולם ששם יולדים בלי חדרי לידה, התמותה היא סביב 15-20 אחוז; 800 לידות, 200 תינוקות ייפגעו.

ד"ר ישראל אייליג: המיוחדות של בית חולים אילת היא שגם כשהוא מחזיק חדר לידה פתוח 24 שעות ולא מגיע אף אחד - הכנסות אפס, הוצאות יש.

ד"ר ישראל אייליג: לכן אם היו מבינים במשרד האוצר שאנחנו לא מדברים על משוואה ישרה של הכנסות והוצאות, אלא זה בית חולים שחייבים לשמור אותו עם השירותים כמו שיש, עם העובדים, כולל היכולת להביא עובדים ורופאים טובים, אנחנו לא רוצים שזה יהפוך לבית חולים מדרג שלישי.

ד"ר ישראל אייליג: אז מגיעים למה שאומר ראש העיר: שלא יאיימו עלינו כל שנה או כל שנתיים.

ד"ר ישראל אייליג: שוועדת הכספים תיתן הוראה למשרד הבריאות או למשרד האוצר: כסו את הוצאות אילת כפי שהן.

ד"ר ישראל אייליג: אפשר לבדוק כמה שרוצים, ובדיקה אמיתית.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: ד"ר יהודה ברוך, ראש מינהל רפואה, בבקשה.

ד"ר יהודה ברוך: הוועדה אמנם היתה בראשות רואה חשבון אבל הייתי חבר בוועדה בשביל לתת את ה-input הרפואי.

ד"ר יהודה ברוך: בוועדה הזו לא דובר בשום שלב על קיצוץ.

ד"ר יהודה ברוך: אולי בשלבים הראשונים דיברנו, אבל אחר כך קיבלנו את עמדת בית החולים שאנחנו בודקים את ההפעלה הנוכחית.

ד"ר יהודה ברוך: אני לא יודע על דיונים שעדיין קיימים ביני ובין צבי אפשטיין על מה עוד צריך להוסיף או לא כדי לעמוד במינהל הרפואה.

ד"ר יהודה ברוך: לא היתה שום שאלה האם לבטל את חדר הלידה או לא לבטל את חדר הלידה, בגין זה יש התשלום שאנחנו חושבים שהוא נכון - אפשר לקרוא לו סובסידיה, אפשר לקרוא לו בעיית פריפריה, אנחנו חושבים שבית החולים צריך לקבל סדר גודל של 11 מיליון שקל מהמשרד, ועל זה אין ויכוח, אין עוררין.

ד"ר יהודה ברוך: הבדל של ה-16 מיליון הנוספים, בין ה27 ל-11 מיליון, על זה יש עוררין וזה בעצם נושא הוויכוח.

ד"ר יהודה ברוך: מצד שני, יש הסכם מול הקופה.

ד"ר יהודה ברוך: הרשיון הוא לא רק זכות, הוא גם חובה, ולכן הקופה לא יכולה באופן חד-צדדי להתנער מהתחייבויותיה ולהודיע שבדצמבר היא סוגרת את בית החולים.

ד"ר יהודה ברוך: יש עוד בתי חולים גירעוניים, סך הכל הגירעון כפי שהוגדר על-ידי הקופה הוא 330 מיליון ₪, ואני לא חושב שזה נכון לבחור דווקא ביוספטל כחוד החנית.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: עכשיו נשמע את חברי הכנסת.

איוב קרא: אדוני היושב ראש, אני חושב שהראייה כלפי בית החולים לא צריכה להיות כאל בית חולים רגיל, לפחות מבחינתנו כך צריכה להיות הראייה כלפיו, האווירה כלפיו צריכה להיות של בית חולים שחייב להמשיך להתקיים.

איוב קרא: אני חושב שהגירעון הגדול יחסית של בית החולים נובע ממצב נתון שמדובר לא רק בפריפריה, אלא הוא נמצא במצב של מדינה אחרת בתוך המדינה, וצריך לתת גיבוי שיהיה בית חולים שם בכל מצב ובכל דרך.

איוב קרא: לכן אני מבין את הדרישות של ראש העיר ושל מנהל בית החוים, שצריכה להיות ראייה אחרת כלפי בית החולים באילת.

איוב קרא: אני מציע שיהיה כיסוי גירעון צבוע שיועבר אליו, אין חילוקי דעות שמגיעים כספים לבית החולים, השאלה איזה סכום.

איוב קרא: אני מציע שתצא המלצה מהוועדה לפצות את בית החולים בכסף צבוע, שיעבור אליו ישירות.

איוב קרא: כלומר, זה יהיה נקודתי, ואף אחד לא ישחק עם הכסף הזה.

איוב קרא: דבר שני, צריך שיעבור אליו מענק איזון מדי שנה בגלל הבעייתיות שלו מעצם היותו מרוחק כל כך.

איוב קרא: צריך להיות כסף של מענק איזון, מעבר לתקציבים השוטפים שמקבל כל בית חולים.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, אני מברך על הדיון הזה, כי ראש העיר גבי קדוש סיפר לי על המצוקה של בית החולים.

אלי אפללו: יחד עם המצוקה גם הבעיה של רופאים ואנשים שאיבדו את הטבות המס ליישובים מרוחקים, גם בהיבט הזה יש היום קושי נוסף לקבל רופאים טובות למקומות רחוקים, במיוחדת לאילת.

אלי אפללו: מצד אחד אני מחזק את ידיו של חבר הכנסת איוב קרא ושל גבי קדוש, שבית החולים הזה חייב להיות; במקום כזה בקצה הארץ, כשחיים ומוות הם עניין של זמן, הנחיצות והחשיבות של בית החולים אינם מוטלים בספק.

אלי אפללו: עכשיו אני רוצה להבין האם יש מגמה של האוצר לעשות תוכנית הפרטה לבתי חולים, מתחת למילים האלה יש הרגשה שרוצים לעשות הפרטה, רוצה להעביר את בית החולים יוספטל לקופה אחרת.

אלי אפללו: מה הסיבה?

אלי אפללו: האם קופת חולים כללית לא בסדר?

אלי אפללו: במה קופה אחרת יכולה להיות יותר בסדר?

אלי אפללו: מצד שני, אני רואה שקופת חולים הולכת לסגור דווקא דברים חיוניים, בית החולים הזה הוא הראשון שאתם הולכים לסגור.

אלי אפללו: איך זה יכול להיות?

אלי אפללו: למה אתם לא מתחילים מבתי חולים אחרים?

אלי אפללו: אני מרגיש שאתה לוקח את יוספטל כבן ערובה, כי אתה מבין שבית החולים הזה חייב להיות.

אלי אפללו: אני חושב שלא כך צריך להיות.

אלי אפללו: שמעתי את ד"ר אפשטיין, ואני מכיר את עבודתו הנאמנה.

אלי אפללו: העובדה שבית החולים הזה צריך להיות איננה מוטלת בספק, בגלל המרחק.

אלי אפללו: מבחינה כלכלית זה לא כדאי, אך הצרה היא שהכל נמדד בכסף.

אלי אפללו: תפסיקו לדבר רק על הכסף, דברו על הצורך, הרגישות, ומעל הכל הנחיצות כי מדובר בחיי אדם.

אלי אפללו: בתי חולים זה לא מותרות.

אלי אפללו: בסיכומו של דבר, אנחנו צריכים לצאת מכאן מגובשים בדעה שבית החולים צריך להישאר.

אלי אפללו: צריך לא להסתכל רק על התייעלות ועל הנושא הכספי, צריך לראות את הצורך שהציבור לא ייפגע בשירותים ביחס למרכז הארץ.

אלי אפללו: זה קורה גם בפריפריה בצפון, אומרים: בואו נוריד את הצנתור בפוריה, זה לא חיי אדם?

אלי אפללו: זה לא דבר חשוב?

אלי אפללו: בכל בתי החולים צריכים לקבל את השירותים שמצילים את האנשים ולא לפגוע בהם בגלל שהם בפריפריה.

אלי אפללו: אני תומך בדרישה שבית החולים ימשיך להתקיים, יש לנסות למצוא פתרון להזרמת כסף באופן ישיר, שזה לא יהיה בן-ערובה לקופת חולים כללית שהיא כל פעם תחלץ דווקא על בית חולים זה או אחר שנוח לה.

נסים דהן: אתה ממליץ להוציא את זה מהם?

אלי אפללו: אני לא ממליץ להוציא את זה מהם.

אברהם הירשזון: אני רוצה להסביר.

אברהם הירשזון: כשאמרנו שצריך לדון במסגרת הכללית בכל נושא הבריאות, חבר הכנסת אפללו הוא העלה את הנושא של בתי חולים, איפה הם צריכים להיות, ואני חושב שבזה אנחנו צריכים לעסוק.

אברהם הירשזון: לעצם העניין, הוא בעד שנקיים את הדיון הזה, אך הוא טוען שבנושא של אילת הוא רוצה יציבות לבית החולים.

אלי אפללו: נכון, לא צריך בכלל לדון האם צריך או לא צריך.

אלי אפללו: צריך, בזה אין בכלל ספק, ובעניין הנושא התקציבי נעשה בדיקה כללית ונחליט על סדרי עדיפויות איך מעבירים את הנושא הזה.

נסים דהן: אדוני היושב ראש, שתי החלטות עומדות בפנינו.

נסים דהן: החלטה ראשונה, האם באילת והפריפריה נחוץ בית חולים.

נסים דהן: אם נגיע למסקנה שנחוץ, ההחלטה השנייה שעומדת בפנינו היא כמה עולה להפעיל בית חולים כזה.

נסים דהן: זה לא סיפור כזה גדול.

נסים דהן: במשרד הבריאות יודעים לעשות את זה יפה מאוד - 65 מיטות, כולנו יודעים מה העלות למיטה.

נסים דהן: בבתי חולים אחרים העלות למיטה היא כמעט כמו ביוספטל, בתל השומר עולה להפעיל מיטה כמעט כמו ביוספטל.

נסים דהן: איפה היתרון לגודל?

אלי אפללו: ואיפה המרחק?

נסים דהן: תקציב תל השומר, למיטב ידיעתי ואני מקווה שאני לא טועה, הוא כמעט מיליארד שקל על 1,000 מיטות.

נסים דהן: זה מיליון שקל למיטה.

נסים דהן: אם אצלכם העלות של 65 מיטות היא 70 מיליון, זה גם מיליון שקל למיטה.

נסים דהן: אז זה עולה כמעט אותו הדבר.

נסים דהן: זאת אומרת שהניהול ביוספטל הוא בסדר, ואין שם בזבוזים מנקרים עיניים, שאם נעביר אותו לניהול של מישהו אחר נחסוך את ה-11 מיליון או את ה-27 מיליון.

נסים דהן: זאת העלות האמיתית של בית החולים.

נסים דהן: אם זו העלות האמיתית, והתשובה לשאלה הראשונה היא שזה נחוץ, אז אין ברירה - המדינה חייבת להחזיק אותו.

נסים דהן: האם המדינה תחזיק את יוספטל עם מכבי או עם קופת חולים כללית?

נסים דהן: זו שאלה מאוד משנית.

נסים דהן: לדעתי קופת חולים כללית שעושה את זה, כדאי שתמשיך לעשות את זה.

נסים דהן: היא מיומנת.

נסים דהן: אנחנו רואים שהניהול שם לא כל כך גרוע, העלויות הן כמו במרכז הארץ.

נסים דהן: אם מפעילים בית חולים באילת פחות או יותר בעלות של מיטה בתל השומר, זה אומר שהניהול שם בסדר.

נסים דהן: או שנחליט שהניהול בשני המקומות הוא לא בסדר, אבל גם בתל השומר וגם באיכילוב - העלות למיטה בכל הארץ היא פלוס-מינוס מיליון שקל בשנה.

נסים דהן: אם יש 65 מיטות, אז 65-70 מיליון שקל זו העלות האמיתית של בית החולים, ולא משנה מי ינהל אותו.

נסים דהן: אני הייתי שם, התקנים הם תקני מינימום, ועם אותם תקנים אפשר להפעיל גם 80 או 90 מיטות, רק התפוסה היא 75%.

נסים דהן: הבעיה של בית החולים היא שגם כשמאשרים לו 65 מיטות, התפוסה היא 75%.

נסים דהן: עם 80-90 מיטות התקציב היה מאוזן; אם היו 80-90 מיטות וכל המיטות היו תפוסות במשך כל השנה, היה אפשר להגיע לאיזון בית החולים.

גבי קדוש: זה כשהעיר תמנה 100,000 תושבים.

נסים דהן: יכול להיות שזה בעתיד הנראה לעין.

נסים דהן: לכן, אדוני היושב ראש, צריכה להיות כאן החלטה של משרד הבריאות אם בית החולים הוא נחוץ.

נסים דהן: אם הוא נחוץ, אלה המחירים, המדינה צריכה לשלם.

יצחק כהן: אני לא רוצה להוסיף הרבה על הדברים של שר הבריאות הקודם, נסים דהן.

יצחק כהן: אני חושב שהמסקנה המתבקשת היא לא לתת את הניהול לאחת הקופות.

יצחק כהן: אם ההחלטה היא שצריכים בית חולים באילת, המדינה צריכה להחזיק את בית החולים הזה.

יצחק כהן: מכיוון שהמצב של הקופות לא הולך להיות יותר טוב, המצב הולך להיות יותר גרוע, ואנחנו מכירים את המצב.

יצחק כהן: בשנה הבאה המצב יהיה הרבה יותר קשה, ותמיד זה יתנקז למקומות הפריפריאליים בלבד.

יצחק כהן: אין לי שום טענות נגד המקומות הגדולים, אבל פרוייקט כמו בית החולים באילת לא צריך להיות בידי קופה, מכיוון שקופה היא גוף כלכלי ובית חולים באילת הוא לא כלכלי.

יצחק כהן: קופה לא יכולה להחזיק בית חולים כזה, מכיוון שהיא בצדק עושה את השיקולים שלה.

יצחק כהן: השיקולים שהובילו אותה היום לאן שהובילו אותה לא ישתפרו, הם יביאו אותה החלטה בשנה הבאה ועוד שנה.

יצחק כהן: כל פעם אנחנו נתכנס שוב לדיון הזה.

יצחק כהן: בית החולים באילת צריך לעבור לממשלה, הוא צריך להיות בית חולים ממשלתי, והיא צריכה להחזיק את בית החולים הזה לטוב ולמוטב, ולא לתת את זה לאחת הקופות, כי הקופות חייבות להתייעל.

יצחק כהן: עם כל הכבוד, הן לא יכולות לקחת שיקולים לאומיים, הן אולי צריכות לקחת אבל זה יבוא על חשבון ההתייעלות שלהן.

יצחק כהן: אני חושב שאנחנו צריכים ללחוץ שבית חולים יוספטל יעבור לידי המדינה, והיא תנהל אותו.

נסים דהן: העובדים ישמחו להיות עובדי מדינה.

1028: אדוני היושב ראש, אדוני ראש העיר, חבריי חברי הכנסת, אורחים, משהו פה לא נראה לי.

1028: כל הזמן אנחנו מדברים על סגירת עסק, בית חולים.

1028: בדצמבר יוצאת הוראה שצריך לסגור עסק, עסק קטן אולי, אנחנו לא מסתכלים על מה.

1028: זה לא פיקוח נפש?

1028: באים ואומרים: סוגרים בית חולים.

1028: שאלתי פה את הרפרנטית מהאוצר - -

אברהם הירשזון: היא לא מהאוצר.

אברהם הירשזון: הגב' מיכל עבאדי היא הרגולטור מטעם משרד הבריאות והיא זאת שעושה לי את הצרות כל היום.

1028: אני שואל פה את קופת חולים כללית: לא יאיימו לסגור את ביילינסון, למשל, או את בית חולים העמק או את קפלן או את שניידר, כי בכל האזורים האלה יש תחליף.

1028: יסגרו בית חולים אחד, אז יש בית חולים אחר לידו שיוכל לתת את השירותים.

1028: אני מצפה שגם משרד הבריאות, גם קופת חולים כללית - כל אחד יעשה בדיקה, ואז ימצאו שכל בתי החולים בגירעון.

1028: לפני כמה שנים הייתי בסיור בבית החולים ברזילי, שהוא בית חולים ששייך למדינה, ובאחד השקפים הראו לנו כמה הקופות חייבות לבית החולים.

1028: אם הקופות היו מעבירות את כל הכסף, אני חושב שלא היה גירעון, וידידי שר הבריאות לשעבר ודאי יתקן אותי.

נסים דהן: אלה שני דברים, אין קשר ביניהם.

נסים דהן: זה תזרים מזומנים, זה לא גירעון.

נסים דהן: אם הקופות היו מעבירות את הכסף, זה היה פותר את בעיית תזרים המזומנים, לא את בעיית הגירעון.

אברהם הירשזון: כשאין תזרים מזומנים, הגירעון הולך וגדל משנה לשנה.

נסים דהן: כשאין תזרים מזומנים, הוצאות המימון יוצרות גירעון יותר גדול, אבל זה לא קשור.

1028: את מי אנחנו בעצם הולכים להעניש?

1028: את אותו תושב שעושה הכל - משלם מס בריאות, משלם ביטוח, עוד ביטוח משלים, עוד ביטוח של חברת ביטוח כזו או אחרת.

1028: את כל סוגי הביטוחים הוא עושה, וקם מחר מישהו - או משרד הבריאות, או בעל חברה כזו או אחרת של קופה, ומחליט לסגור את המקום.

1028: מה אשם אותו תושב?

1028: איפה הביטוח שלו?

1028: הוא יעשה ביטוח על סל הבריאות, על הממשלה, על המדינה?

1028: לכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שהיו צריכים להביא לנו לשולחן הזה לא החלטה לסגור בית חולים כזה או אחר, אלא איך פותרים את הגירעון של כל בתי החולים בארץ, כי זה פיקוח נפש.

1028: על מה אנחנו מדברים פה?

1028: זו לא שאלה של מכולת אם חסר קמח או סוכר, פה זה או שהבן-אדם חי או שהוא מת.

1028: לכן צריך לעשות פה בדק בית, אולי נתחיל בבית חולים יוספטל, אבל לדעתי לכל בתי החולים יש אותה בעיה, הן בתי חולים של המדינה, הן בתי חולים של הקופות.

1028: צריך למצוא אחת ולתמיד פתרון לכל הדברים האלה.

נסים דהן: אני רק רוצה להזכיר לכם שהצבעתם בעד קיצוץ 30 מיליון מבתי חולים.

נסים דהן: כשאני הייתי שר הבריאות הוספתי להם 800 מיליון, ואתם הצבעתם בעד קיצוץ של 30 מיליון לבתי החולים האלה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת דהן, תהיה פעם אחת שלא תעשה התנצחות פוליטית?

אבשלום וילן: גם אני מקבל את הרעיונות שעלו פה לגבי בית החולים יוספטל, ושלא יהיו לאף אחד אשליות: ההתפרקות של הסולידריות החברתית במדינת ישראל באה לידי ביטוי, בין השאר רואים את זה בבריאות.

אבשלום וילן: מי שנדפק זה הפריפריה.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד לשר דני נוה, לא ראיתי שבאמת מזיז לו.

אבשלום וילן: אני עבדתי עם השר לשעבר נסים דהן, והוא הבין את הבעיה הזאת מצוין.

אבשלום וילן: הוא ניסה להוביל מהלך של שינוי, מהלך גלובלי שלא יהיה מצב שהשליטה היא בידי האוצר.

אבשלום וילן: הוא עשה הסכם רב-שנתי שלצערי הסתיים - -

נסים דהן: זה עוד לא הסתיים, זה עוד שנה.

אבשלום וילן: אבל אתה רואה לאן הווקטורים מושכים.

אבשלום וילן: באופן בסיסי מערכת הבריאות בארץ בנויה כך שמה שלא יעשו, יהיו הכי יעילים בעולם, יחסר להם כסף משום שהעוצמה היא בידי האוצר שקובע עדיפויות ואומר כן או לא.

אבשלום וילן: כל שנה זה נע בין 700 מיליון למיליארד שקל גירעון שסוגרים אותו בהחלטה אדמיניסטרטיבית.

אבשלום וילן: באמצעות התהליך האדמיניסטרטיבי האוצר יכול לשלוט ולהכתיב.

אבשלום וילן: זה דבר בולשביקי שעבר מן העולם ועל זה, אדוני היושב ראש, הוועדה מוכרחה להתחיל להתלבש.

אבשלום וילן: לא משנה מי יהיה שר האוצר, לא משנה מי יהיה שר הבריאות, הריטואל הקבוע הזה שתמיד ישנה התנצחות מי כן יחליט, מי לא יחליט - מי משלם את המחיר על זה?

אבשלום וילן: כל המערכת, ודאי החולים.

אבשלום וילן: אתה אמרת בצדק שכשהובלתם את מהפכת הבריאות ב-1995, כל הרעיון היה לברוח מזה.

אבשלום וילן: עכשיו חזרנו בדיוק לאותו משחק שביורוקרטיה, שתהיה מוכשרת ככל האפשר, מחליטה בסופו של דבר את קבלת ההחלטות על גבם של המבוטחים.

אבשלום וילן: את זה מוכרחים להפסיק.

אבשלום וילן: ראינו את כל הריטואל הפוליטי המכוער הזה, אני לא יודע אם היה משבר או לא היה משבר, ישבו 12 שעות, על 100 מיליון שר הבריאות לשעבר מברך את שר הבריאות הנוכחי.

אבשלום וילן: אני הסתכלתי על כל הפרסה הזאת ואמרתי: למי עושים את ההצגה, פרט לעובדה שזוכים לכמה דקות טלוויזיה ועושים שריר ועושים כאילו?

אבשלום וילן: שום דבר רציני לא קרה מזה.

אבשלום וילן: סגרו איזה חור, והם צודקים.

אבשלום וילן: אני תמיד חושב על כך שמכל האזור, העול של צה"ל נופל עליהם.

אבשלום וילן: אז רוצים לספק פרנסה לרואה חשבון משה ליאון, שהוא באמת מוכשר?

אבשלום וילן: אביגדור יצחקי - -

אברהם הירשזון: אני מבקש שלא נדבר על אנשים.

אבשלום וילן: מדובר על שני רואי חשבון מוכשרים, אחד היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אחד כרגע מנכ"ל.

אבשלום וילן: כדי שלא נספק תעסוקה, בריטואל כזה, למנכ"לי משרדים ורואי-חשבון ויהיה דו"ח סוארי - הרי יש תמיד חמישה שמות שמסתובבים במעגל ומביאים דו"חות.

אבשלום וילן: כדאי שנצא פעם מהמלכודת הזאת, אני באמת חושב שצריך לא לחכות עד סוף השנה אלא לנסות להוביל מהלך משמעותי בכל הנושא של מערכת הבריאות, ואז תיפתר הבעיה גם של בתי החולים, גם של הקופות, ובריטואל השנתי הקבוע ניזכר בנוסטלגיה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אני מבקש לשמוע את נציג האוצר, בבקשה.

שגיא בלשה: אני לא יודע מה הדיבורים על האוצר, לא האוצר, הסגירה או העברת הכסף זו לא יוזמה של האוצר והאוצר לא תומך בה.

שגיא בלשה: האוצר, אגף התקציבים, לא החליט שצריך לסגור את יוספטל, זו יוזמה שבאה משירותי בריאות כללית, אנחנו לא תומכים בה ולא נותנים לה יד.

שגיא בלשה: מעבר לכך, אנחנו מודעים להפסדיות של בית החולים הזה, ואני חוזר על מה שאמר צבי חלמיש, סגן החשב הכללי - נשלח רואה חשבון, בדק את הנושא, וגילה שבאמת בית חולים יוספטל הוא גירעוני בעצם הווייתו ואנחנו מעבירים במסגרת ההסכם במשך שלוש שנים, משנת 2002 עד שנת 2004, 11 מיליון שקל כל שנה.

נסים דהן: ב-2002 ו-2003 העברתם כבר?

מיכל עבאדי: כן, הועבר.

מיכל עבאדי: כבר הועבר מחצית הסכום של 2003 וכן 2002.

נסים דהן: בתקופה שלי היתה מריבת עולם על העניין הזה.

אברהם הירשזון: אומרים לך שהעבירו.

אברהם הירשזון: העניין תוקן.

שגיא בלשה: 11 מיליון שקל הוא סכום מכובד וגדול, ובקנה המידה של בית החולים הזה הוא מהווה 15% מהתקציב הכולל של בית החולים.

שגיא בלשה: זה הרבה מאוד כסף, זה סכום שאמור להספיק כדי לאזן את בית החולים.

שגיא בלשה: להערה של חבר הכנסת יצחק כהן, שהוקפה היא גוף כלכלי ולכן היא לא צריכה להחזיק בתי חולים - הקופה היא קודם כל גוף לתועלת הציבור, גוף ציבורי שאמור לשרת את האזרחים.

שגיא בלשה: זה לא גוף שגורף רווחים ועושה כסף.

שגיא בלשה: קופת חולים היא לא מפעל הייטק שיכול לסגור מחר איזה סניף ולפטר את כולם.

שגיא בלשה: אי אפשר להגיד שבית החולים יוספטל עושה הפסדים, אז "תיקחו אותו".

שגיא בלשה: המדינה היא לא ברירת מחדל של כל מי שלא בא לו להחזיק בתי חולים.

שגיא בלשה: זו לא ברירת מחדל שזה עובר למדינה.

שגיא בלשה: מעבר לזה, המדינה לא יודעת לתפעל בתי חולים.

שגיא בלשה: המדינה מנסה לתאגד ולא להפריט, כי המילה להפריט היא מהשורש "פרטי", לאף אחד אין כוונה להפוך את בתי החולים האלה לפרטיים.

שגיא בלשה: לכן לא צריך להשתמש במונח להפריט.

שגיא בלשה: יש המונח "לתאגד", תאגוד זה תהליך שבו בתי החולים יעברו לרשות מלכ"ר, עמותה לרווחת הציבור, שתתפעל את בית החולים וטובה יותר מאשר הממשלה יודעת לעשות את זה.

שגיא בלשה: זה מהלך שמנסים לעשות אותו כבר למעלה מעשר שנים.

אברהם הירשזון: זה היה במקור של חוק ביטוח בריאות.

שגיא בלשה: נכון, אני לא מבין את כל הדיבורים על הפרטה.

שגיא בלשה: אף אחד לא רוצה להפריט שום בית חולים.

יצחק כהן: אל תפריט, תלאים את זה.

שגיא בלשה: להיפך, אני בדיוק מעיר על ההערה שלך.

שגיא בלשה: המדינה לא יודעת להחזיק בתי חולים, היא לא יודעת לתפעל בתי חולים, היא לא עושה את זה טוב, והיא גם לא ברירת המחדל.

אלי אפללו: אבל הסכום האמיתי שמגיע להם הוא לא 11 מיליון.

שגיא בלשה: עם כל הכבוד, אתה לא רואה חשבון.

שגיא בלשה: רואה חשבון קבע את הסכום הזה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אפללו, הוחלט שמגיע לבית החולים הזה מהמדינה 11 מיליון.

אברהם הירשזון: זה לא שייך לנושא של המשבר היום בבית החולים, משום שהאחריות היום מוטלת על קופת חולים כללית ולהערכתי היא היתה צריכה למצוא את הפתרון לנושא ולא להפקיר דווקא את בית החולים הזה.

יצחק כהן: אני רוצה להתייחס למה שהוא אמר.

אברהם הירשזון: אני לא פותח עכשיו ויכוח, תן לשגיא בלשה לסיים.

שגיא בלשה: בדק רואה חשבון, נתן מספר, הוא כתוב ומעוגן בהסכם.

יצחק כהן: מי זה?

אברהם הירשזון: סליחה, אדוני, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

אברהם הירשזון: אתה תיתן לו לסיים את דבריו.

אברהם הירשזון: הוא לא הפריע לאף אחד מהדוברים פה.

שגיא בלשה: הסכום מעוגן בהסכם שיש למדינה עם שירותי בריאות כללית, ומתוקף ההסכם שירותי בריאות כללית אמורה לתפעל את בית החולים לפחות עד סוף שנת 2004.

שגיא בלשה: ברירת המחדל היא לא המדינה, לא מעבירים למדינה בתי חולים.

יצחק כהן: למה לא?

אברהם הירשזון: כי זה לא הדיון היום.

שגיא בלשה: למה להעביר למדינה?

שגיא בלשה: המדינה לא תעשה את זה טוב.

שגיא בלשה: המדינה לא חייבת לקבל את בית החולים הזה.

יצחק כהן: היא גם לא חייבת - -

אברהם הירשזון: חבר הכנסת כהן, אנחנו סיכמנו שנקיים דיון בנושא של מערכת הבריאות, תוכל להתייחס לנושא.

אברהם הירשזון: הוא מדבר עכשיו על יוספטל, נקודה.

יצחק כהן: את יוספטל המדינה תיקח, את ברזילי תיקח קופת חולים.

יצחק כהן: שיעשו "החלפות".

שגיא בלשה: אין לנו התנגדות שיוספטל יעבור לטיפול של גוף אחר, של קופת חולים אחרת, אבל לא לפני שיימצא הגוף הזה, לא לפני שזה יוסדר כמו שצריך וייחתם.

שגיא בלשה: לא זורקים בית חולים לפני שיש לו אבא ואמא.

שגיא בלשה: ברגע שנמצא לו אבא ואמא, אם האבא והאמא האלה יהיו ראויים בעיני המדינה, אפשר יהיה להעביר את בית החולים הזה.

שגיא בלשה: אם מכבי רוצים את זה, בבקשה.

אברהם הירשזון: אבל אדוני, אנחנו לא דנים בזה היום.

אברהם הירשזון: הדיון היום הוא לא בהעברת בית חולים לא למדינה, לא למכבי.

1028: מצד אחד הוא אומר לא, מצד שני הוא כבר מעביר מקופה לקופה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת בנלולו.

ד"ר צבי אפשטיין: רו"ח גינזבורג הוציא שני דו"חות - דו"ח ראשון הכיר ב-22 מיליון, הוא לא היה מקובל על המשרד, ואז הוא הוציא דו"ח שני על 11 מיליון.

ד"ר צבי אפשטיין: השאלה איזה דו"ח נכון.

קריאות: - - -

אברהם הירשזון: תודה רבה.

נסים דהן: זה היה בתקופה שלי, עם כל הכבוד.

אברהם הירשזון: סליחה, על מה שהיה בתקופה של נסים דהן מותר לו להגיב.

אבשלום וילן: אדוני, אני רוצה להגיד לפרוטוקול שהוא היה שר בריאות טוב.

אברהם הירשזון: לפרוטוקול - אני יודע.

יצחק כהן: כולם אומרים את זה.

נסים דהן: האמת היא שהדו"ח מראה על גירעון של 22 מיליון שקל, אבל כדרך של כל משא ומתן בין ממשלה לקופת חולים - איציק פטרבורג טיפל בזה - בישיבות ליליות ארוכות הגענו לסיכום שזה לא 22 אלא 11 מיליון.

נסים דהן: ההסכם היה עם הנהלת קופת חולים כללית.

אבשלום וילן: מה יצא מזה?

אברהם הירשזון: אתה חושב שבאיזשהו משא ומתן באיזשהו גוף במערכת הבריאות, כשיש הסכמים ויש דו"חות של רואה חשבון, איזשהו גוף מקבל בדיוק את מה שרואה החשבון קבע?

אברהם הירשזון: תאמין לי שלא.

אברהם הירשזון: נמצא פה מיכל עבאדי, והיא תיתן את התשובה מטעם משרד הבריאות.

מיכל עבאדי: ב-12 בדצמבר 2002 חתמנו עם קופת החולים, משרדי הבריאות והאוצר, על הסכם ייצוב תלת-שנתי לשנים 2002, 2003 ו-2004.

מיכל עבאדי: במסגרת ההסכם הזה המדינה התחייבה - לפי מה שאמר קודם מנכ"ל משרד הבריאות ולפי התפיסה שלנו, שיש צורך בבית החולים יוספטל באילת - לתקצב את בית החולים הזה בסובסידיה שתיקבע על-ידי רואה חשבון.

מיכל עבאדי: לרואה החשבון היו אכן שתי דו"חות.

מיכל עבאדי: בדו"ח הראשון בדק רואה החשבון מהו גירעון בית החולים, בדו"ח השני הוא תיקן את הדו"ח שלו על פי השאלה מה הגירעון שצריך להיות בבית החולים, כי כשמדינת ישראל התחייבה לסבסד את בית החולים יוספטל לא מתחייבת לסבסד את כל הוצאות הקופה בבית חולים יוספטל.

מיכל עבאדי: אולי יש הוצאות שהן אינן מוצדקות?

מיכל עבאדי: המדינה הסכימה לתקצב את ההוצאות בבית חולים יוספטל שנובעות מהמרחק שלו ומהחיסרון לקוטן.

מיכל עבאדי: התבקש רואה החשבון לחזור ולומר מה הגירעון הזה, ואז הוא הגיש דו"ח אחר שבו הוא טען שהגירעון הנורמטיבי הוא 10.2% כשהקופה משנת 1998 קיבלה עליו סובסידיה של 11 מיליון שקלים.

מיכל עבאדי: קופת החולים - ואת זה לא ציינו הדוברים שלה - היתה בשימועים חוזרים ונשנים במשרד הבריאות אצל הסמנכ"לית לתכנון, תקצוב ותמחור, וכל העמדות שהוצגו פה על-ידכם לוועדת הכספים הוצגו בידי משרד הבריאות, ועמדתכם לא נתקבלה.

מיכל עבאדי: אני רוצה להזכיר אפילו לד"ר הלפרין שבישיבתו האחרונה אצלה היא ביקשה ממך להציג את עמדתך בכתב.

מיכל עבאדי: עד היום טרם נתקבלה עמדתכם בכתב.

מיכל עבאדי: לבוא היום לוועדת הכספים - -

עדי הלפרין: יש לי העתק.

אברהם הירשזון: סליחה.

מיכל עבאדי: ביקשנו את הערותיכם לדו"ח גינזבורג, וזה לא מקובל שלא הגשתם את זה אפילו למשרד הבריאות בכתב, לאחר שהיית אצל הסמנכ"לית בעניין הזה.

עדי הלפרין: את רוצה העתק?

עדי הלפרין: יש לי אותו פה.

אברהם הירשזון: היא לא רוצה שום דבר עכשיו.

מיכל עבאדי: אני רוצה להעמיד דבירם על דיוקם.

מיכל עבאדי: קופת החולים היא זו שהודיעה לנו שהיא סוגרת את בית החולים.

מיכל עבאדי: אני רוצה לומר בשם שר הבריאות למען ראש עיריית אילת ולמען כל תושבי אילת, ומתוקף הכובע שלנו כדואגים לבריאות הציבור, לא לתקציב ולא לשום דבר, זו המשימה הראשונה שלנו כמשרד הבריאות, אנחנו רוצים להבטיח את השירותים הרפואיים לתושבי אילת.

מיכל עבאדי: לצורך כך הודענו לקופה שאם היא רוצה לזרוק את בית החולים הזה, לא נכריח אותה לקיים אותו, ואנחנו כמדינה נצטרך למצוא לו פתרונות.

מיכל עבאדי: אני רוצה להזכיר שהנכס שבו יושב בית החולים שייך למדינת ישראל על פי ההסכם ההבראה, ולצורך כך החשכ"ל יקים ועדה שתחליט מה עושים בדבר הזה, למי מוסרים אותו, איך מוסרים אותו.

מיכל עבאדי: אלו דברים שעוד לא נקבעו.

מיכל עבאדי: הדבר היחיד שעומד לנגד עינינו הוא שצריך לקיים את בית החולים הזה.

מיכל עבאדי: דבר אחד אנחנו לא מקבלים בשום פנים ואופן -את האולטימטום של קופת חולים כללית לגבי מועד הסגירה בדצמבר.

מיכל עבאדי: לא אחזור על דבריו על דבריו של יהודה ברוך, רשיון הוא לא רק זכות, הוא גם חובה.

יצחק כהן: למה שהמדינה לא תיקח את בית החולים הזה?

מיכל עבאדי: במסגרת הוועדה שתקום לבחינה מה ייעשה עם בית החולים מכיון שקופת החולים לא מוכנה לקיים אותו, יישקל גם העניין הזה.

מיכל עבאדי: אבל אנחנו לא מקבלים את עמדתם לגבי מועד הסגירה.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: כפי שראש עיריית אילת אמר בתחילת הדברים, אני מבקש לצאת מפה לפחות עם מסר לתושבי אילת שהם יכולים להיות רגועים שבית החולים ימשיך לתפקד.

גבי קדוש: וגם לעובדים, כי העובדים בחרדה.

מיכל עבאדי: אני רוצה להבחין בין שני דברים.

מיכל עבאדי: דבר ראשון, אנחנו כמובן לא מקבלים את העמדה של קופת חולים על מועד הסגירה, והקופה תצא מבית החולים כאשר אנחנו נמצא את הפתרון.

מיכל עבאדי: באמת אי אפשר לזרוק את בית החולים.

מיכל עבאדי: לגבי העובדים, מנכ"ל הקופה בישיבה עם סגנית הממונה על התקציבים ואתי ועם סגן בכיר לחשכ"ל, הודיע שהוא ימצא פתרון לעובדי בית החולים.

מיכל עבאדי: הוא הודיע את זה בישיבה רשמית בשבוע שעבר.

קריאות: - - -

אברהם הירשזון: רבותיי, אל"ף, אנחנו נשמח לשמוע על פתרונות לעתיד, אלה בינתיים פתרונות וירטואליים, הם לא קיימים, הם קיימים רק על גבי הנייר, והם צריכים עוד לדבר עליהם.

אברהם הירשזון: בי"ת, כל פתרון שהממשלה תציע יבוא לוועדה והוועדה תצטרך לשקול את זה.

יצחק כהן: הוועדה יכולה להציע פתרונות?

אברהם הירשזון: הוועדה גם יכולה להציע פתרונות, אני יודע שיש לך ראש יוזם ואתה בוודאי תציע פתרונות.

אברהם הירשזון: אבל עד כמה שאני מכיר אותך, גם נושא העובדים חשוב לך מאוד ואתה לא תפקיר אותם.

אברהם הירשזון: לכן היום אנחנו לא דנים לא בהפרטת בית החולים ולא בתאגוד בית החולים ולא בפיטורי עובדים ולא בשינוי הסטטוס שלהם, כל זה יכול לבוא לדיון.

אברהם הירשזון: אנחנו פתוחים לדון בכל דבר, בכל דבר נאמר את דעתנו בנושא הזה.

אברהם הירשזון: היום אנחנו דנים בנושא אחד בלבד, שבית החולים לא ייסגר ושהעובדים לא ייפגעו.

אברהם הירשזון: לצורך זה אני מבקש להקים צוות משנה מטעם הוועדה של חבר הכנסת דני בנלולו ושל חבר הכנסת נסים דהן - אם אתם רוצים תזמנו גם את חבר הכנסת יצחק הרצוג - שניהם זה הצוות שאני מציע שייבחר משום שאנחנו בתקופת פגרה.

אברהם הירשזון: אני מבקש שיהיה מעקב בנושא הזה, שתהיו בקשר גם עם ראש העיר, גם עם צוות בית החולים, גם עם האוצר, גם משרד הבריאות, ושבית החולים ימשיך להתקיים והעובדים יוכלו ללכת לישון בשקט.

גבי קדוש: הבהרה אחרונה בעניין של ההחלטה.

גבי קדוש: קופת החולים הצהירה הצהרות והכניסה את כולנו לחרדה.

אברהם הירשזון: הצוות יבקש מקופת חולים להבהיר.

גבי קדוש: שתמשוך את ההצהרה שלה.

אברהם הירשזון: מאה אחוז, תודה רבה.

אברהם הירשזון: תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תשלומים בעד שירותי בזק המפורטים בתוספת לחוק), התשס"ג-2003 תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (חישוב תשלומים בעד שירותי בזק והצמדתם), התשס"ג-2003

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להצבעה בנושא בזק.

אברהם הירשזון: אני מציע: אל"ף, להוריד את מקדם ההתייעלות מ-3% ל-2.5% על פי הנוסחה, להוריד את ההעלאה של דמי שימוש קבועים מ-13.5% ל-12.8%, כלומר נעלה את דמי השימוש ב-12.8% ולא ב-13.5% כמו שמוצע.

אברהם הירשזון: את שלושת השכבות הנמוכות תשאיר כמו שהיה.

אבשלום וילן: חבר הכנסת אורון ביקש רוויזיה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אורון ביקש רוויזיה, על חבר הכנסת אורון מקובלת הגישה הזאת, חבר הכנסת אורון אמר שהוא יצביע אתי על הנושא הזה.

אבשלום וילן: אני רוצה להבין דבר אחד.

אבשלום וילן: עלית מ-12.5% ל-12.8%.

אברהם הירשזון: לא.

אברהם הירשזון: ירדתי מ-13.5% ל-12.8%.

אבשלום וילן: האם מקדם ההתייעלות של 2.5% מקובל על הממשלה?

נסים דהן: כן.

אברהם הירשזון: הגעתי להסכם גם בין בזק וגם בין הממשלה בנושא הזה, הכל מקובל.

אברהם הירשזון: רבותיי, מי בעד ומי נגד?

אברהם הירשזון: הצבעה בעד - 5 נגד - אין ההצעה בעניין בזק נתקבלה.

אברהם הירשזון: ההצעה נתקבלה.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת אורון משך את בקשת הרוויזיה, ולכן הצבענו על מה שהצבענו.

אברהם הירשזון: תודה רבה, הישיבה נעולה.