ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 282, 2004-10-27 08:30

שלום שמחון: אני רוצה לפתוח את הישיבה.

שלום שמחון: הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד-2004, של חבר-הכנסת גלעד ארדן וחבר-הכנסת עמרם מצנע.

שלום שמחון: חבר-הכנסת גלעד ארדן עוד מתעכב, אבל נמצא אתנו חבר-הכנסת עמרם מצנע שנאפשר לו לפתוח את הדיון על הצעת החוק.

עמרם מצנע: תודה רבה, בוקר טוב.

עמרם מצנע: אנחנו כולנו עוסקים כמעט מבוקר עד הערב, אחרי שאנחנו מתעסקים בבעיות הפוליטיות שלנו, אנחנו מתעסקים כמובן במאבק נגד פגע תאונות הדרכים ובאין מושיע.

עמרם מצנע: ואין ספק שהמאבק בתאונות דרכים צריך להיות בגזרה רחבה ככל שאפשר.

עמרם מצנע: והצעת החוק שלי ושל חבר-הכנסת ארדן, מנסה לטפל בנישה מסוימת עם ניסיון שקיים כבר בהרבה מאוד מקומות בעולם, וגם בחברות ישראליות.

עמרם מצנע: לשפר את אופן נהיגתו של הנהג בחברה.

עמרם מצנע: על-ידי כך שיהיה יכולת לדווח על נהיגתו של אותו נהג למוקד שמפעילה החברה או מוקד שהחברה מנצלת את שירותיו.

עמרם מצנע: ובכך בעצם ליצור איזשהו קשר אישי ואחריות אישית, גם של קצין הבטיחות וקצין התנועה של החברה.

עמרם מצנע: גם אנחנו מניחים שהנהיגה תשתפר, לא רק בעניין של עבירות תנועה ותאונות דרכים, אלא גם בכלל באופי הנהיגה.

עמרם מצנע: ועל כן הצעת החוק באופן עקרוני מדברת על כך שכל חברה, מוגדר בסעיפים אנחנו לא ניכנס עכשיו לסעיפים, "תחויב בצי הרכב שלה להדביק מדבקה, שמה ישנו מספר טלפון.

עמרם מצנע: ומספר הטלפון הזה ממנו אפשר להגיע למוקד שמקבל את ההערות לחיוב ולשלילה על נהיגתו של הנהג וזה עובר לטיפולו של אותו ממונה על הבטיחות, ממונה על צי הרכב, בחברה".

עמרם מצנע: אני מניח שרבים מכם שמו לב שישנם הרבה חברות שכבר עושות את זה.

עמרם מצנע: בצבא יש ונדמה לי במרכז הובלה ובהג"א יש הרבה מאוד פעילות כזו.

עמרם מצנע: ואני מבקש ממר רגב דורון, שעוסק בנושא הרבה מאוד שנים, לתת גם דוגמאות כיצד המהלך הזה.

עמרם מצנע: בלי שזה הופך ל"מלשינון".

עמרם מצנע: כי הרעיון הוא לא שזה יהיה מלשינון למשטרה ומכאן דוחות משטרה, אלא הרעיון הוא שלאיש הממונה בחברה, יהיה איזה שהיא בקרה לנהגים שלו לחיוב ולשלילה.

עמרם מצנע: ובכך תישא האחריות.

עמרם מצנע: זה באופן עקרוני ובגדול הרעיון.

עמרם מצנע: והצעת החוק שלנו באה לחייב מין גופים כאלה שמפעילים רכב, גם רכב כבד, אבל בעיקר אנחנו מדברים דווקא על הרכב הפרטי, הרכב הקל.

עמרם מצנע: אותם כלי רכב שעשרות אלפים מהם מסתובבים בכבישים.

עמרם מצנע: ועל-ידי כך אנחנו חושבים שתשופר רמת הנהיגה.

עמרם מצנע: ברשותך, אני מבקש ממר דורון רגב לתת כמה משפטים, עם כמה דוגמאות.

שלום שמחון: בבקשה מר דורון רגב.

דורון רגב: אני מנכ"ל של חברת תנועה נט.

דורון רגב: חייתי בארה"ב הרבה שנים, חזרתי לארץ בעקבות מחלה של בן.

דורון רגב: ובעקבות הפרעות בשינה ביליתי הרבה שעות על הכבישים עם הבן.

דורון רגב: שזה היה מקום המנוחה שלו.

דורון רגב: ונדהמתי מחדש מתרבות הנהיגה.

דורון רגב: הבנתי שאני לא במצב שאני יכול לשנות פה את התשתיות, החלטתי שאני רוצה לבדוק אם יש משהו שניתן לעשות ונעשה בעולם הרחב בנושא של שיפור צורת הנהיגה ותרבות הנהיגה.

דורון רגב: ואחרי מחקר שעשיתי, זיהיתי פרוייקט שאני למעשה אני מכיר אותו מ-20 שנה האחרונות בארה"ב.

דורון רגב: היום הוא עובד באירלנד, הם קיבלו עכשיו פרס מטעם משרד התחבורה שם.

דורון רגב: במקומות רבים בעולם.

דורון רגב: על-כל פנים החלטתי להקים חברה כזאת, לא כל-כך בעצמי אמון, החיים העסקיים שלי היו בארה"ב ולכן אני לא כל-כך ראיתי שאני הולך ומשנורר ומבקש נדבות, החלטתי שדבר כזה חייב לקום על רקע עסקי כדי שהשירות יהיה יעיל.

דורון רגב: הקמתי חברה, החברה לא רווחית, נותנת שירות להמון חברות בהצלחה מאוד רבה.

דורון רגב: חוק כזה מה שהוא יעשה, יעשה תחרות בשוק לגיטימית ורצויה.

דורון רגב: הבאתי בפניכם מספר דוגמאות, ה- Irish department מדבר פה על הנחה של חמישה אחוז שנותנת חברת הביטוח שנקראת "אייברניין" שזה חברת הביטוח הגדולה ביותר באירלנד, לכל משתתף בתכנית.

דורון רגב: במושגים אירלנדיים מדובר על הנחה של 150-250 אירו שזה הנחה מאוד משמעותית.

דורון רגב: וחברת הביטוח כמובן נמצאת בביזנס להרוויח כסף, לא להפסיד.

דורון רגב: לכן אם היא נותנת הנחה למשתתף בתכנית, כמובן ההשלכה היא שהם ראו תוצאות מאוד חיוביות.

דורון רגב: ועוד דוגמה, חברה אמריקאית, ירידה של 23 אחוז מעורבות בתאונות דרכים.

דורון רגב: מדובר כמובן בשנת העבודה הראשונה, שאז התוצאות המשמעותיות ביותר.

דורון רגב: המון המון דוגמאות, יש יותר מ-40 חברות ביטוח אמריקאיות שמסבסדות, מחייבות, מעודדות וכו'.

דורון רגב: אגב, בהערת ביניים, יש לנו מצב מאוד מאוד מעניין בשוק הישראלי מבחינת מה שיש פה על הכבישים.

דורון רגב: אנחנו תמיד מדברים על נהגי אוטובוסים, על נהגי משאיות.

דורון רגב: אבל מה שמיוחד במדינת ישראל, וחבר-הכנסת מצנע הזכיר את זה, זה שיש לנו כאן מאות אלפי כלי רכב על הכביש.

דורון רגב: זה מצב פנומנלי שבהם נוהג נהג שהרכב לא בבעלותו והוא מקבל את זה מהחברה.

דורון רגב: אז פה למרות שבשוק האמריקאי, אני הייתי מנכ"ל בחברה אמריקאית, לא קיבלתי רכב מהעבודה, פה מדובר בעיקר על רכבי שירות ודברים מהסוג הזה.

דורון רגב: עדיין כל החברות האלה ויש יותר מעשר חברות בארה"ב ובקנדה, שעושות את הדבר הזה, ומדובר על ניהול של מאות אלפי, אני לא רוצה להגיד, מיליונים, אבל מאות אלפי כלי רכב.

דורון רגב: התוצאות לפניכם.

דורון רגב: בממוצע אני אסכם עבורכם, מדובר על ירידה של בין 20 ל-57 אחוז במעורבות בתאונות דרכים, בשנת העבודה הראשונה.

דורון רגב: הראשונה היא כמובן המשמעותית ביותר, כאשר מופעל שירות כזה.

דורון רגב: שוב, אתה יכול להפעיל את זה בעצמך ולשים על עצמך מדבקה, אתה יכול להשתמש בחברה כמו שאנחנו מפעילים וכו'.

דורון רגב: ישנם שני אלמנטים או שלושה מאוד חשובים שצריך להתייחס אליהם.

דורון רגב: אחד, על ירידה במעורבות בתאונות דרכים, כשהדגש הוא על מה שנקרא "on road collision", לא על תאונות דרכים בחניה, שהן למשל בעייתיות, לנהגי אוטובוסים, לנהגי משאיות.

דורון רגב: אנחנו ממש מדברים על הכביש, ששם אנחנו נפצעים ונהרגים כולנו.

דורון רגב: שזה משמעותי ביותר.

דורון רגב: ישנה ירידה משמעותית ביותר בדוחות שהאנשים שמפעילים את התכנית - מקבלים מהמשטרה.

דורון רגב: וישנם היום המון מחקרים והמון בסטטיסטיקות עולמיות, גם מהטכניון שלנו, שמדבר על פחות עבירות, פחות תאונות.

דורון רגב: יש ירידה בזיהום, ירידה בצריכת דלק, המון המון דברים.

דורון רגב: אני רוצה לתת לכם דוגמה מאוד מעשית מהחברה שלנו.

שלום שמחון: הכוונה לכל חברה שיש לה צי רכב או רק צי רכב כבד?

שלום שמחון: אם לכנסת יש 100 כלי רכב, אז גם היא בעסק?

עמרם מצנע: כן.

שלום שמחון: זאת אומרת, יהיה מכונית שלנו יהיה סטיקר, אפשר יהיה להתלונן עלינו, סוף סוף.

דורון רגב: אגב, חברי-הכנסת לפי מה שאני קראתי ושמעתי בשנים האחרונות, גם נהגים נתפסו גם על מהירויות ועל עבירות שונות.

דורון רגב: כל מה שזה אומר, שלא יפגעו ברשיון שלהם, אלא שיקראו להם ויבקשו אותם לנהוג יותר בזהירות, זה הכל.

דורון רגב: אני רוצה להתייחס לדיווח אירוע שמגיע מהחברה שלנו, מיום שישי האחרון.

דורון רגב: אני חושב שרובנו שמענו על תאונת הדרכים המחרידה שאירעה בחצר בית באשקלון, כאשר אישה צעירה דרסה את אחותה בנסיעת רברס.

דורון רגב: והנה תראו, ביום שישי האחרון דיווח שאני אקריא אותו: "הנ"ל נסעה ברברס וכמעט דרס ילד, רק בשניה האחרונה, אביו של הילד משך אותו.

דורון רגב: כשהעיר לנהג על הנהיגה הרשלנית, זה איים עליו להכות את הנ"ל.

דורון רגב: הנ"ל מתכוון להגיש תלונה במשטרה על תקיפה".

דורון רגב: מה שמעניין הוא לא הדמיון בין הדברים האלה, אלא מה שמעניין שאותה חברה קראה לנהג לשיחה, הוא בא עם הרכב, הרכב נבדק, רכב מסחרי לא גדול, יש לו את buzzer/הזמזם.

דורון רגב: ומסתבר בעקבות דיווח, פשוט בעקבות דיווח, הרכב נבדק, מסתבר שהזמזם לא עבד והוא תוקן.

דורון רגב: השגנו משהו, אולי חייו של בן-אדם נוסף.

שלום שמחון: תודה רבה, זה היה מעניין.

שלום שמחון: משרד התחבורה בבקשה.

עדה וייס: אנחנו מתנגדים להצעת החוק.

עדה וייס: יש היום סמכויות בתקנות התעבורה.

עמרם מצנע: אנחנו חשבנו שהגוף המקצועי חשב שזה דבר מצוין.

עדה וייס: אפשר להפעיל את אותן הוראות היום לפי תקנות התעבורה.

עדה וייס: אנחנו נפעיל, יש סמכות היום.

עמרם מצנע: זה בדיוק הבעיה אתה.

עדה וייס: יש היום בתקנות התעבורה חלק שמדבר על סדרי בטיחות בהפעלת כלי רכב במפעלים שממסגרת את עניין קציני הבטיחות ואחריות מפעלים לכלי הרכב.

עדה וייס: במסגרת הזאת יש לרשות הממונה על קציני הבטיחות סמכות לתת הוראות.

עדה וייס: והיא תפעיל את אותן הוראות שמבקשים להפעיל בהצעת החוק, היא תפעיל במסגרת סמכויותיה לפי תקנות התעבורה.

עדה וייס: לכן החוק מיותר.

שלום שמחון: אז אתם לא אוכפים את החוק הזה?

עדה וייס: אנחנו מתכוונים להוציא הוראות.

עמרם מצנע: אין היום הוראות.

עדה וייס: היום עדיין אין הוראות.

שוקי שדה: החוק הזה, מבחינת הנתונים שלו הוא בהחלט עונה לנו על הדרישות מול התקנות שרשומות.

שוקי שדה: עד עכשיו לא הפעלנו אותו.

שוקי שדה: עכשיו, ברגע שתהיה החלטה, נצטרך לקבל החלטה בעניין הזה ונפעיל אותו על בסיס הוראות נוהל.

שלום שמחון: השאלה אם יש דו-שיח?

שוקי שדה: כן, ביני ובין חבר-הכנסת עמרם מצנע, בהחלט שקראנו את הדוח.

שוקי שדה: האמת שאני לא ידעתי את זה בכלל.

שוקי שדה: ואנחנו בנתונים האלה בהחלט המצב הוא נכון וטוב לעשות.

שוקי שדה: אבל ברגע שיש איזה שהיא תקנה אחרי התייעצות עם הלשכה המשפטית, שהיא אומרת שיש תקנה כזאת שאותה אנחנו יכולים לעשות על-בסיס הוראות נוהל - אז מבחינתנו זה עונה על התשובה.

שלום שמחון: יש פה בעיה של כבוד?

שוקי שדה: לא, לא.

שוקי שדה: אני מבחינתי אם יש הוראת תקנה כזאת שאנחנו יכולים לעשות הוראות נוהל - נעשה הוראת נוהל.

שלום שמחון: אני אציע לכם כזה דבר, בשביל ההגינות בעניין.

שלום שמחון: מאחר ויש לכם תקנה וכן הלאה, אנחנו נתקדם עם החקיקה.

שלום שמחון: ואם חבר-הכנסת מצנע וחבר-הכנסת ארדן יגיעו למסקנה במהלך החקיקה, שאתם אכן מצליחים לאכוף את התקנה הזאת ולהוציא הוראות נוהל - אז הם ישקלו אם כדאי להם לעצור.

שלום שמחון: בכל מקרה נכון לרגע זה, אני מניח שהצעת החוק הזאת התחייבה.

שאול מרידור: קודם כל, רציתי לתקן מהוועדה נשכחה תגובה של האגף לתקציבים אין התנגדות.

שאול מרידור: אז ברמה העקרונית אין לנו שום התנגדות, פרט לסעיף 7 בחוק.

שאול מרידור: סעיף 7 קובע שהקנסות, אם יוטלו, יועברו לתקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

שאול מרידור: הממשלה בשנים האחרונות החליטה שהיא מתנגדת לחלוטין לאגרות ייעודיות בכל תחום.

שאול מרידור: ובעצם אין שום אגרה ייעודית חדשה.

שאול מרידור: וגם במסגרת הזאת, תקציב הרשות הלאומית, שבזמנו היה אחוז מסוים מהביטוח, עבר להיות תקציב נטו.

שאול מרידור: ולכן גם במקרה זה ההתנגדות שלנו היא רק לנושא העברת הכסף לרשות הלאומית.

שאול מרידור: הכסף צריך להיכנס להכנסות המדינה.

שאול מרידור: ואם הממשלה תחליט שהיא רוצה להגדיל את תקציב הרשות הלאומית, כי סדרי העדיפויות מחייבים את זה.

שלום שמחון: אתם מתנגדים לסעיף 7(ב)?

שאול מרידור: נכון.

גבי בן הרוש: אני מאוד שמח קודם כל, חבר-הכנסת מצנע ידידינו, שאתה בוועדת הכלכלה, באמת אוזן קשבת לבעיות האמיתיות.

גבי בן הרוש: אבל מה שמצא חן בעיני הסידור בין האוצר, כבר מעבירים למי התקציב והם מסודרים כבר.

גבי בן הרוש: אני רוצה להגיד לכם, מתוך המדבקות והמחקרים, אבל אני אלך לצד המסחרי.

גבי בן הרוש: פנו אלינו חברות, וחברות ההובלה הגדולות, שנשים שלטים והיית ראש עיריית-חיפה ושאלתי אותך באיזה הזדמנות חגיגית, על נושא של מיסוי בקשר לשילוט, אם זה חל על תושב העיר, מי שחונה בתוך העיר.

גבי בן הרוש: אבל לצערי לא הגעתי לשלב הזה למצות אותו.

גבי בן הרוש: כי מה שקורה, אנחנו במשאיות הכבדות, יש לנו מערכת מאחור שזה מספר רישוי, פנסים ושילוט לחומרים מסוכנים ואיזה סוגי חומרים אני צריך להעביר או לשים את הקוד שחלילה קורה אירוע.

גבי בן הרוש: אין לנו מקום אחד לשים שום מדבקה על אותן המשאיות הכבדות.

גבי בן הרוש: אני אתן לכם דוגמה, שמשרד התחבורה רץ בלי לשאול אותנו, אם תשימו לב יש חלק מהמשאיות בארץ שנוסעות עם שלט "רכב ארוך".

שלום שמחון: מר בן-הרוש, קודם כל, נתייחס עניינית לכוונה של הצעת החוק ואחרי זה נדבר על המקום.

שלום שמחון: קודם תגיד לי האם נראה לי שהשירות הזה הוא שירות שהוא צריך להתקיים במדינת ישראל ואחרי זה נדבר על המקום?

גבי בן הרוש: לצערי לא, כי חסר לי עוד דבר.

גבי בן הרוש: קצין הבטיחות במדינת ישראל לא חלה עליו שום אחריות בחוק.

גבי בן הרוש: אז דיווחת לקצין הבטיחות ומה הוא עשה עם זה?

גבי בן הרוש: קצין הבטיחות היום בהגדרה שלו, ויושבים פה קציני בטיחות, אין עליו שום אחריות בחוק.

גבי בן הרוש: האחריות על החברה ועל הנהג.

גבי בן הרוש: אז דיווחת לש"ג, so what .

אליעזר כהן: מי ממנה אותם, מי הבוס שלהם?

שוקי שדה: קציני בטיחות, אני רשות לענייני בטיחות לפני כ-8 חודשים.

שוקי שדה: הם חייבים לעבור מערכות של בחינות וקורסים.

שוקי שדה: קורס סבוך מאוד.

אליעזר כהן: למי הם חייבים דיווח?

שוקי שדה: יש שני סוגי דיווח.

שוקי שדה: שיש דיווח שהם חייבים, יש גם כמה סוגי קציני בטיחות.

שוקי שדה: יש קציני בטיחות שהם עצמאיים.

שוקי שדה: כלומר, פתחו משרד והם עצמאיים.

שוקי שדה: ויש קציני בטיחות שהם במפעל.

אליעזר כהן: עכשיו סידרת לי את העניין.

אליעזר כהן: כי אני התחלתי להתבלבל.

שוקי שדה: חשבתי שיגיע גם לכנסת לתקנות חדשות, אנחנו בונים תקנות חדשות.

אליעזר כהן: בהמשך לדברים שלך, אם היה בעל בית אחד, אז יכול להיות שאתה יכול להגיע לאיזשהו משהו.

גבי בן הרוש: מדובר פה על חברות וצי רכב.

גבי בן הרוש: אבל לצערי אנחנו לא מגיעים לממדים האלה, כמה חברות גדולות כאלה כמו: אגד ודן וכמה קואופרטיבים שלנו לתחבורה.

גבי בן הרוש: היתר, הייתי אומר, אפילו 70 אחוז מהשוק, של ארבע וחמש משאיות זה לא יחול עליהם כלל, כל החוק הזה.

גבי בן הרוש: אולי החברות המאורגנות.

גבי בן הרוש: כי אם ניקח את החברות המאורגנות, אגד ואותנו, יש לנו עניין בצד לשים את שם החברה ומספר החברה.

שלום שמחון: ואם נחיל את החוק על כל בעל משאית?

אתי בנדלר: אז למי אני אפנה, לבעל המשאית?

שלום שמחון: כן.

גבי בן הרוש: לבעל המשאית, כן.

גבי בן הרוש: בחוק של אותה הובלה או משאית מ- 10 טון, חייב רשיון הובלה.

גבי בן הרוש: ויש לו בחוק קצין בטיחות שצריך לפקח עליו, זה רשיון ההפעלה שהפעילו להכניס אותם תחת מסגרת.

דן ארצי: באגד, אנחנו מטפלים בבעיה הזאת לאורך הרבה מאוד שנים בלי שום צורך בתקנה ובלי שום צורך בהוראת הנוהל.

דן ארצי: כמובן שעושים את זה ברוח התקנה וברוח ההצעה.

דן ארצי: ויש לנו בנוסף לכך, חברי-הכנסת, חלקם לפחות מכירים את ניידות הבטיחות שלנו שעושות עבודה נפלאה.

אהרון כהן: מידע מהציבור זה ממש בעייתי.

אהרון כהן: מפני שזה ילך על נקמנות, המידע הזה.

אהרון כהן: למשל אני אתן לך דוגמא, אני לא נתתי לעורך-דין לעמוד בתחנה שלי, למחרת הוא הגיש תלונה בעירייה שאנחנו מפריעים לתנועה.

אהרון כהן: ואחרי שבוע הוא נתן לחבר שלו להגיש תלונה.

אהרון כהן: וככה זה מתגלגל.

אהרון כהן: וזה לא יכול ללכת, זה דבר לא רציני העניין הזה.

אברהם פריד: קרוב ל-20 אלף מוניות קיימות.

אברהם פריד: החוק וקציני בטיחות קיים.

אברהם פריד: למעשה מי שמשת

אברהם פריד: מש בקציני בטיחות זה כ-5,000 מוניות בקושי.

אברהם פריד: האנשים המסודרים שהחליטו שזה רצוי.

אברהם פריד: אין אכיפה בקטע של כל 20 אלף המוניות.

אברהם פריד: עכשיו יבוא חוק חדש, ויטיל מטלה נוספת על המסודרים דווקא.

אברהם פריד: אלה שכן חושבים שצריך קצין בטיחות.

אברהם פריד: אז כל מי שאכפו על כל ה-20 אלף.

אברהם פריד: אחר-כך תמשיך בהוצאה נוספת.

אברהם פריד: אני חושב שאין סיבה בקטע הזה.

אברהם פריד: אבל אי אפשר איפה ואיפה.

עמית אבנר: אני מדבר פה בשם איגוד חברות השכרת הרכב והליסינג.

עמית אבנר: לנו בעקרון באופן כללי אין התנגדות להצעת החוק הזאת.

עמית אבנר: אנחנו רק מבקשים להכליל את חברות ההשכרה והליסינג.

עמית אבנר: מכיוון שלנו אין שליטה על הנהגים.

עמית אבנר: בטח בחברות השכרה שזה נהגים מזדמנים ובחברות הליסינג כאשר אנחנו מספקים רכב.

משה זנו: אני קצין הבטיחות של בונז'ור.

משה זנו: אני את מר דורון רגב הכרתי בעקבות המדבקות האלה שהוא הציג לנו פה.

משה זנו: להגיד לך את האמת, מלכתחילה נראה לי קצת מוזר אבל אמרתי, לעזאזל אחרי כל מה שאני רואה ממה שקורה בכבישים, צריך לעשות עוד משהו לטובת כל העסק הזה.

משה זנו: אפילו אם נחסוך איזה הרוג אחד בכביש, זה כבר עשה את שלו.

משה זנו: אני כבר שנתיים בשירות הזה ואני רוצה להגיד לך שעם כל הקשיים, ועם הנהגים וכל הבירוקרטיה מסביב, זה שיטה שעובדת, אין מה לעשות.

שוקי שדה: רק להזכיר לגבי שינוי תקנות שאנחנו עושים.

שוקי שדה: אל"ף, זה יחול על כל המוניות בארץ.

שוקי שדה: קציני בטיחות בשיטות שונות, חלק יעבדו דרך משרדים, חלק יעבדו בצורה אחרת.

שוקי שדה: דבר שני, נכנס לעניין הזה מה שלא היה עד עכשיו, גם חברות הליסינג וחברות ההשכרה.

שוקי שדה: זה גם כן מערכת שכרגע עובדת.

אליעזר כהן: איך אתה עונה על ההערה הזו שהוא לא יכול לפקח על הנהגים שלו בליסינג?

שוקי שדה: הם יהיו חלק נפרדים וחלק דרך החברה שלהם.

שוקי שדה: דרך חלק שהם בליסינג הם במפעלים וחלק דרך חברות ההשכרה עצמה.

דן שני: ברור שהמשטרה והמשרד לביטחון פנים מקדמת בברכה כל רעיון שעשוי לזרום באיזה שהיא דרך למאבק בתאונות הדרכים.

דן שני: אנחנו מסכימים להערה של משרד התחבורה שצריך לינוק את זה לאור הנחיצות אם קיימת לנוכח שזה קיימות כבר תקנות.

עמרם מצנע: לא קיימות תקנות, אפשר להתקין תקנות.

דן שני: בתקנות הקיימות קיימת.

עמרם מצנע: יש סמכות, אבל אין תקנות.

דן שני: שלא תיווצר כפילות.

דן שני: אבל ככל שייווצר מצב חדש ויאפשר עוד אפיק למלחמה במאבק לתאונות הדרכים, אנחנו בעד בזה.

דן שני: דבר אחד אנחנו מתנגדים, יש שם איזה אלמנט בסעיף 4, שמטיל על המשטרה חובה לדווח לקצין הבטיחות.

אתי בנדלר: אנחנו עוד לא קראנו הערות פרטניות שגם תוכלו להעיר.

דן שני: אבל ברור שהמשטרה יש לה חובת סודיות לגבי כל הנתונים שבידה, לא תיתכן זרימת מידע מהמשטרה לגופים פרטיים על עבירות של נהגים.

עמרם מצנע: אם תקרא טוב את הסעיף , תראה זה לא חובה של המשטרה, אלא קצין הבטיחות ינהל מעקב אחרי מה שיגיע למשטרה ביוזמת המשטרה.

עמרם מצנע: המשטרה לא מדווחת לחברה אם רכבים שלה היו מעורבים בתאונות דרכים.

דן שני: המשטרה לא יכולה לדווח על עבירות, כי יש חובת הסודיות לפי המרשם הפלילי.

עמרם מצנע: לא זה רוח הסעיף.

שלום שמחון: תגיד את זה כשנגיע לפירוט של הסעיפים.

דן שני: עיקר החוק זה הטלת חובה פנימית והכל במסגרת משמעתית פנימית.

דן שני: הקנס היחיד שיש בחוק הקיים, זה על זה שהחברה לא תנהל את הדבר הזה או שהרכבים לא ישימו את המדבקה.

דן שני: ברור שבמקרים קיצוניים במיוחד, אפשר יהיה גם להעביר את העבירות מול המשטרה.

דן שני: אבל ככלל, אם אנחנו מבינים נכון את מטרת החוק, הטיפול יהיה משמעתי פנימי של כל חברה.

עמרם מצנע: אני רוצה להסביר כמה דברים שאני חושב שצריך להסביר אותם.

עמרם מצנע: קודם כל, היעד המרכזי זה לא ציי הרכב הגדולים של הנציגים שנמצאים פה.

עמרם מצנע: זה לא היעד המרכזי.

עמרם מצנע: אני יודע וגם מניח שבציי הרכב הגדולים, כמו אגד, כמו הנמל החדש, וגם חברות המוניות הגדולות - בסך-הכל יש קציני בטיחות, יש מערכות ויש תהליכים של ניהול מקצועי גם של הנהיגה.

עמרם מצנע: הבעיה המרכזית היא מאות אלפי כלי רכב פרטיים.

עמרם מצנע: וכפי שאמר רגב, במדינת ישראל יש עשרות אלפים של כלי רכב שהם לא בבעלות.

עמרם מצנע: דרך אגב, כתוצאה מכך גם הנהיגה שלו יותר פרועה, בעקרון בכלל.

עמרם מצנע: כי הרכב לא שלי, אז אני יכול לעשות בו כל מיני דברים שאני לא עושה עם הרכב הפרטי שלי.

עמרם מצנע: אז זה נקודה מספר אחת.

עמרם מצנע: וזה היעד המרכזי.

עמרם מצנע: נקודה מספר שתיים, אין פה שום כוונה שאיזה שהיא מערכת מעל קצין הבטיחות ומחוץ לחברה - תטפל בעניין.

עמרם מצנע: זה לא שקצין הבטיחות עובד עבור המשטרה.

עמרם מצנע: זאת בכלל לא הכוונה.

עמרם מצנע: ההפך, הוא לא צריך להעביר דיווח למשטרה.

עמרם מצנע: אין בחוק הזה בכלל אמירה שהוא צריך להעביר.

עמרם מצנע: אלא אם כן המשטרה מבקשת או דורשת, אז כמובן כל אחד צריך לתת את הדיווח.

אליעזר כהן: למי אתה רוצה שהוא ידווח?

עמרם מצנע: האדם הפרטי שראה אוטו משתולל, מרים טלפון, כפי שסיפר פה רגב, מרים טלפון לאותו מוקד שכתוב.

עמרם מצנע: הנתון הזה עובר לקצין הבטיחות של החברה, הוא קורא לנהג.

עמרם מצנע: הלוא הוא רוצה שינהג כמו שצריך.

עמרם מצנע: יש פה עניין עקרוני ברמה חשובה מאוד וזה מעורבות גם של הציבור בכלל, "הפסיבי", גם של הציבור הנוהג וגם של החברות שמפעילות ציי כלי רכב.

שלום שמחון: הם אומרים פה שני דברים.

שלום שמחון: אחד, אם אנחנו לא מכבידים את ידינו שוב ושוב רק על הגופים המאורגנים.

שלום שמחון: ושניים, האם אנחנו מטילים חובה על ארגונים שעוסקים בהפעלת כלי רכב, אבל אין להם שום שליטה על הנהגים האלו.

עמרם מצנע: הנושא של חברות הליסינג, פטור לחלוטין בגלל שגם היום אם אני עובר עבירת מהירות - אני מקבל את הדוח, לא החברה.

עמרם מצנע: אותו דבר גם כאן.

עמרם מצנע: ירים מישהו טלפון על אוטו שאני נהגתי.

שלום שמחון: אתה טועה, אבל לא חשוב.

עמרם מצנע: אני לא טועה.

שלום שמחון: החברה מקבלת.

עמרם מצנע: החברה מקבלת אבל זה מנותב.

עמרם מצנע: דרך אגב, הדוח שאני מקבל הביתה ממצלמה שצילמה אותי, הוא עבר בטח איזשהו תהליך.

עמרם מצנע: אני מקבל דוח משטרה ישיר, לא מקבל את זה מחברת הליסינג.

עמרם מצנע: אני לא רשום על הרכב, אני נוהג ברכב ליסינג של הכנסת.

עמרם מצנע: מאחר ואני מקבל דוחות, אז אני אומר לכם, הדוח מגיע דוח משטרתי, לא שקצין הכנסת מעביר לי את הדוח באיזשהו ממסר.

עמרם מצנע: כשחברת ליסינג עושה ליסינג עם חברה, יש בסוף מישהו שקיבל את הרכב.

עמרם מצנע: ואנחנו יודעים שיש עשרות אלפי כלי רכב כאלה.

עמרם מצנע: ועל כן זאת לא הבעיה.

עמרם מצנע: ובסופו של דבר מי שנהג ברכב, ולא בעל הרכב, האחריות היא על מי שנהג.

עמרם מצנע: בעל הרכב צריך לומר ולהוכיח שמישהו אחר נהג ברכב.

עמרם מצנע: במקרה של ליסינג, שבהם הרכבים ניתנים אישית לאנשים, הם לא ניתנים לחברה, אין בעניין הזה בעיה.

עמרם מצנע: על-כן, בעניין יש פה תפיסה עקרונית שונה, שלא ניסינו אותה עד היום, אלא בצורה וולונטרית.

עמרם מצנע: שבה יש אחריות לציבור, יש אחריות לנוהגים ברכב, יש אחריות לחברות גדולות שמפעילות הרבה כלי רכב.

עמרם מצנע: יכולה להיות תחרות איזה חברה בכלל מצליחה להוריד.

עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר לכם, כולנו היינו בצבא, הצבא היה עושה המון תחרויות בין היחידות השונות, לא רק בין הנהגים המקצועיים, גם בין אותם נהגים קצינים בכירים, עושים תחרות כמה דוחות ואיך קיבלת.

עמרם מצנע: ישנה תחרות וזה גורם מעודד.

עמרם מצנע: לי יש נתונים לא רק מחברת בונז'ור, קיבוץ יד-מרדכי.

עמרם מצנע: קיבוץ יד-מרדכי הכניס את כל מערך הרכב שלו למין כזו תכנית.

עמרם מצנע: הוא מדווח על ירידה ב63- אחוז בדוחות תנועה שקיבלו הנהגים.

עמרם מצנע: זה לא צה"ל, בצה"ל יש ניסיון עם 2000 כלי-רכב, לא הצלחנו לקבל ממנו נתונים בכמה זה הוריד.

עמרם מצנע: תנובה, קיבוץ גלאון, יש לי פה איזה שתי חברות אוטובוס שמפעילות את זה, חברות פרטיות.

עמרם מצנע: אני מדבר על דוגמאות שהדברים האלה בהחלט משפרים את איכות הנהיגה וכתוצאה מכך, את ההתנהגות על הכביש.

עמרם מצנע: ואני חושב שזה כניסה לתחום שיש לו הרבה פוטנציאל של כולנו.

עמרם מצנע: תחשוב, כל אחד מאתנו שיודע שמאחורה שלו תלוי מין מספר כזה, ואם הוא משתולל - אז הקצין רכב של הגוף שבו הוא עובד, מקבל טלפון והוא רק קורא לו ו אומר לו, "שמע יש תלונות".

שלום שמחון: הנקודה האחרונה שתתייחס אליה זה למקרה שמשרד התחבורה יביא תקנות.

אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר.

אתי בנדלר: תקנות התעבורה כפי שהם היום, ואני מניחה שלזה התכוון משרד התחבורה, קובעות בתקנה 587 (ג) לתקנות התעבורה: "שהרשות רשאית להורות לבעל מפעל" (מפעל הוא כהגדרתו בעצם ההגדרה של מפעל בהצעת החוק נמחקה מהגדרת מפעל): " א) הרשות רשאית להורות לבעל מפעל או לקצין בטיחות כל הוראה שיש בה לדעתה צורך לקיום סדרי הבטיחות במפעל לפי הוראות חלק זה.

אתי בנדלר: ב) בעל מפעל וקצין בטיחות שקיבל הוראה כאמור בתקנת משנה א', חייב למלא אחריה.

אתי בנדלר: ג) הרשות רשאית להזמין בכל עת מפעל או קצין בטיחות להתייצב בפני במקום ובמועד הנקובים בהזמנה, לשם בירור כל עניין לפי חלק זה, כפי שיפורט בהזמנה".

אתי בנדלר: דהיינו, כל מה שהם שצריכים לעשות כדי לאכוף את זה, אלה ההוראות המינהל, אלה אפילו לא תקנות שתוקנו.

אתי בנדלר: זה אפילו לא ברמה של תקנות, כך שזה הרבה יותר מהיר, הרבה יותר גמיש.

עמרם מצנע: אני מקבל את הצעתך שיתקבל בחוק, אחרי אותו קריאה ראשונה, נתקדם בו.

עמרם מצנע: וכאשר אנחנו ניווכח שאכן יצאו הנהלים ונבדוק אותם שהם אכן מתאימים למה שהתכוונו - לא חייב להיות זהים, מתאימים - אני לא מחפש כבוד.

עמרם מצנע: "הצעת חוק נגישות לדיווח על נהיגה מסוכנת בחברות, התשס"ד- 2004.

הגדרות: "חברה" - מיזם, עסק, תאגיד או מוסד שרשומים על שמו, או שהוא מפעיל או מנהל כלי רכב, כאמור בסעיף 3; "עבירת תעבורה - כהגדרה בפקודת התעבורה; "נגישות לדיווח" - אפשרות לדיווח ישיר לקצין בטיחות של חברה או למי שמספק שירות זה לחברה, במשך 24 שעות ביממה, למעט בימי המנוחה הקבועים בסעיף 18(א) בפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח-1948; "מעקב" - איסוף הדיווחים על עבירות תעבורה ומעקב קבוע בנוגע אליהם; "קצין בטיחות" - מי שרשות הרישוי הסמיכה לשמש כקצין בטיחות בתעבורה, המפקח על הנהגים הנוהגים ברכב שסיפקה להם חברה, ותפקידו להקפיד על נהיגתם הזהירה והבטוחה של הנהגים ולדאוג לתקינות כלי הרכב שבאחריותו; "השר" - שר התחבורה.

הגדרות: "

שלום שמחון: האם יש הערות לסעיף 1?

גבי בן הרוש: משהו לא מסתדר לי עם כל מה שציין חבר-הכנסת מצנע.

גבי בן הרוש: או-קיי, שכרתי רכב ועשיתי עבירה.

שלום שמחון: יש לך הערה להגדרת "חברה"?

גבי בן הרוש: כן להגדרה, לזה אמרתי בהתחלה, מה זה "חברה", מה זה "הגדרה", של כמה, של כמה מצי הרכב.

עמרם מצנע: 40 כלי רכב.

גבי בן הרוש: זאת אומרת, אנחנו מסודרים, אנחנו עושים את זה בלאו הכי היום.

גבי בן הרוש: הרוב יהיה פטור.

גבי בן הרוש: ההערה השניה, באיזה סמכות יש?

גבי בן הרוש: לקצין הבטיחות.

גבי בן הרוש: אני עכשיו שכרתי רכב וקצין הבטיחות קיבל דיווח.

גבי בן הרוש: אני שוכר אותו בכלל?

גבי בן הרוש: מי הוא מבחינתי?

שוקי שדה: כן, מי שרשות הרישוי - זה לא רשות הרישוי, זה הרשות.

שוקי שדה: כי רשות הרישוי זה משהו אחר.

אתי בנדלר: איפה מוגדרת "הרשות" לעניין הזה?

עדה וייס: מי שהרשות הסמיכה.

אתי בנדלר: מי זה הרשות?

שוקי שדה: אני הרשות.

אליעזר כהן: הרשות זה משרד התחבורה.

עדה וייס: מי שמתמנה על-ידי שר התחבורה בהודעה ברשומות, לעניין חלק זה כולו.

אתי בנדלר: איפה התקנה הזו?

עדה וייס: זה תקנה 596 לתקנות התעבורה.

אליעזר כהן: הניסוח צריך להיות "משרד התחבורה".

אתי בנדלר: עדיין אני אצטרך לשנות כאן הרבה מאוד דברים.

אתי בנדלר: האם אין הערות לנושא של הגדרת "עבירת תעבורה".

אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר לעניין "נגישות לדיווח".

אתי בנדלר: קצין התעבורה בסופו של דבר הוא אדם.

אתי בנדלר: האם אנחנו באמת רוצים לאפשר להתקשר אליו 24 שעות ביממה?

אתי בנדלר: האם זה נכון, האם זה ראוי?

עמרם מצנע: אם זה חברה גדולה מאוד, היא מפעילה מוקד עצמאי.

עמרם מצנע: אם לא - אני מניח שאם חוק כזה יתקבל, או תקנה - יקומו חברות שיספקו את המוקדים האלה.

עמרם מצנע: וקצין הבטיחות יקבל את הדיווח.

עמרם מצנע: הוא לא צריך לקבל אישית כל טלפון.

אתי בנדלר: אבל אתה מדבר על דיווח ישיר לקצין הבטיחות דיווח ישיר, זאת אומרת, זה לא מאפשר לעשות את זה.

שלום שמחון: "דיווח ישיר לחברה או למי שמספק שירות זה לחברה".

פרדי הרשקוביץ: אנחנו עושים היום כפי שדן ארצי פה ציין.

פרדי הרשקוביץ: בדיוק מה שכתוב בהצעת החוק אנחנו עושים עם מוקד שירות, עם מעקב עם הכל.

פרדי הרשקוביץ: אם הכוונה היא שחברה חיצונית מעבר לשעות העבודה תקבל את הדיווח באותן השעות שאנחנו לא יכולים להפעיל את המוקד, והיא תביא אחר-כך את הדיווח אלינו, זה נתק מוחלט.

פרדי הרשקוביץ: לכן אני מציע, זה לא ישים, זה מוסיף על המערכת, זה מסרבל את המערכת.

פרדי הרשקוביץ: חברה אחרת שתדווח לי במקום שתדווח ישירות.

פרדי הרשקוביץ: שיהיה במסגרת שעות העבודה המקובלות.

פרדי הרשקוביץ: אני לא יודע איזשהו נוסח שיתקבל.

פרדי הרשקוביץ: לא קרה שום דבר.

פרדי הרשקוביץ: משהו מהסוג הזה.

עמרם מצנע: בן-אדם נוסע בכביש ב-2 בלילה ורואה מישהו משתולל, הוא לא רושם לעצמו את הטלפון, אני אטלפן ב-8 בבוקר.

עמרם מצנע: יש פה איזשהו רעיון עקרוני, ואתה מוציא ממנו את העיקר.

עמרם מצנע: אם זה חברה כמו אגד, עם צי רכב כזה גדול, אז אני בטוח, והאוטובוסים שלכם מסתובבים גם כל הלילה, אז החוק יחייב אתכם להחזיק את המוקד הזה 24 שעות, למעט ימי מנוחה.

עמרם מצנע: ואם זה חברות יותר קטנות - אז הם יקנו שירותים מחברה שתספק את זה 24 שעות.

עמרם מצנע: אבל הרעיון המרכזי הוא אותה מעורבות ציבורית.

עמרם מצנע: אני חושב שכן.

שלום שמחון: עוד הערות לסעיף ההגדרות?

דורון רגב: אני רוצה דווקא להתייחס לנושא של מענה קולי.

שלום שמחון: אנחנו לא נוכל לכוון את החוק הזה בדיוק למה שאתם מציעים.

דורון רגב: אני לא חושב שזה אני מכוון, אל תעליב אותי בבקשה.

שלום שמחון: קודם כל, אני לא מעליב אותך, כיוון שאתה הזדהית פה גם לפני הישיבה ועשית את זה יפה.

שלום שמחון: אז הכוונה היא לא ברמה של העלבה.

שלום שמחון: אבל אנחנו גם לא יכולים לבנות את זה ככה שזה יתאם את המידות במאה אחוז שלך או של דומים לך.

שלום שמחון: גם אתה אמרת שקיימות חברות נוספות.

שלום שמחון: זה לא יעבוד, חבל על הזמן.

דורון רגב: זה לא יעבוד, אבל אני רוצה להעיר את הדברים בצורה מסוימת כדי שתבינו.

דורון רגב: שוב, אתם יכולים לקחת את החוק הזה ואפשר לעקר לחלוטין.

דורון רגב: קודם כל, אם זה ייקח 15 צלצולים עד שמישהו יענה, אנשים פשוט לא מחכים בזמן נסיעה.

דורון רגב: מענה קולי - אנשים לא משאירים הודעות.

דורון רגב: אחד החששות שלהם זה להשאיר פרטים.

דורון רגב: או שאחרי זה הם מדברים בצורה שאי אפשר להבין אותם.

עמרם מצנע: צריך להפוך את זה שיפתרו את הבעיה במענה קולי קבוע, אלא רק באמת לאותם שעות קטנות של הלילה או משהו כזה.

עמרם מצנע: אחרת זה באמת מעקר את החוק.

עמרם מצנע: כי כל הרעיון שבן-אדם מדבר, דרך אגב, הוא גם לא חייב למסור את שמו אם הוא לא רוצה.

עמרם מצנע: זה גם לא חשוב.

עמרם מצנע: וזה מעקר באמת את העניין.

שלום שמחון: אפשר להגדיר "בין 12 בלילה ל-6 בבוקר"?

אתי בנדלר: אפשר להגדיר בשעות שאינן שעות העבודה של החברה.

עמרם מצנע: זה לא חברה, אני חוזר עוד פעם.

אתי בנדלר: הגדרת חברה כהגדרתך.

עמרם מצנע: כן, אבל צי הרכב שאנחנו מדברים עליו בעיקרו, זה הרכבים הפרטיים הקטנים שמסתובבים כל היום.

עמרם מצנע: הם לא תלויים בשעות עבודה, ההפך הם יותר נוסעים על הכבישים בשעות שאינם שעות עבודה.

עמרם מצנע: על כן, זה יחטא לעקרון של החוק, לרעיון.

עמרם מצנע: השאלה היא חבר-הכנסת מצנע, שנינו נוהגים ברכב שהכנסת העמידה לרשותנו.

עמרם מצנע: ואני נוסעת במוצאי-שבת, כי בשבת אתה פוטר את העניין.

עמרם מצנע: אני נוסעת במוצאי-שבת, נהגתי בדרך שלדעת מי שנסע אחרי שביצעתי עבירת תעבורה.

עמרם מצנע: למי אתה רוצה שיתקשרו בקשר אלי במוצאי-שבת.

עמרם מצנע: למספר טלפון שכתוב לך על הטמבון.

אתי בנדלר: או-קיי.

אתי בנדלר: האם חייב להיות שם מענה אנושי, זה מה שאני שואלת.

אתי בנדלר: או שאפשר להגיש גם תלונה בקשר אלי.

עמרם מצנע: לדעתי, כן.

עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר לכם את תרבות הנהיגה של הנהג הישראלי , הרי לא היינו לא מתכנסים פה, אם לא הייתי רואה שישה הרוגים בשבוע שעבר.

משה זנו: אני מבקש להתייחס לשתי ההערות שנגעו לזיהוי האיש שיתקשר.

משה זנו: אני מנסה לציין גם את תרשים הזרימה של התלונה הזו.

משה זנו: אם רוצים שיהיה יעיל, ואני מסכים שזה צריך להיות מנגנון עם פיקוח שיכול להביא שינוי נורמות התנהגות.

משה זנו: אסור שהאיש לא יזדהה, מכיוון שתרשים הזרימה של תלונה כזו, קצין הבטיחות צריך לקרוא לנהג, להגיד לו, "תשמע, מתלוננים עליך כך וכך".

משה זנו: הנהג יכחיש ונניח שקצין הבטיחות עושה את עבודתו נאמנה, הוא רוצה להתקשר לאותו אדם, להגיד לו, "תשמע, יש לי כמה דברים לברר אתך".

משה זנו: בלי זה, אין לזה שום ערך.

משה זנו: מניסיון, אסור שזה יהיה מענה אנונימי, כי אתה לא קצין בטיחות אם אתה לא מתייחס אליו באופן רציני, אתה לא יכול לפנות אל האיש.

שלום שמחון: גבירתי, היועצת המשפטית, אפשר להגדיר פה את שעות המנוחה?

אתי בנדלר: אני יכולה לסייג, "דיווח לרבות באמצעות השארת הודעה במענה קולי, בשעות שאינן שעות העבודה של החברה".

אתי בנדלר: זאת אומרת, שרק אז אפשר יהיה להשאיר הודעה במשיבון.

עמרם מצנע: להערה שלך, אני מסכים שאם הבן-אדם רוצה לתת את פרטיו.

שלום שמחון: אבל אמרת שאפשר מענה קולי.

עמרם מצנע: כן, אבל שאתה אומר, לא בשעות העבודה.

עמרם מצנע: הלוא המטרה זה כלי הרכב הפרטיים.

עמרם מצנע: רוב התנועה שלהם היא לא בשעות העבודה.

עמרם מצנע: גם עובד היי-טק, בא בבוקר עם האוטו מעמיד אותו, ונוסע אתו אחרי שהוא גומר לעבוד.

שלום שמחון: אז נגדיר שבשעות הלילה.

שלום שמחון: הגדרה שבין שעה מסוימת לשעה מסוימת, יהיה אפשר להשתמש במענה קולי.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: אני כבר אמרתי שבלית ברירה, אני חושב שבסכום הזה שיהיה מענה אנושי תמיד.

עמרם מצנע: אבל אפשר באמת בשעות הקטנות של הלילה.

עמרם מצנע: מי שמפעיל רק 40 כלי-רכב, הוא יקנה שירות כזה.

עמרם מצנע: כמה עולה שירות כזה?

עמרם מצנע: ומי שמפעיל מאות כלי-רכב יחזיק בן-אדם כזה.

אתי בנדלר: אני חייבת לדרוש את העלויות מאגף התקציבים.

שאול מרידור: זה ברור שיש לזה עלויות.

שאול מרידור: מה שאני מציע, אם משרד התחבורה אם קציני הבטיחות והחברות יעשו תחשיב, אני מוכן לבדוק.

אתי בנדלר: אני צריכה את העלות מתקציב המדינה.

שאול מרידור: עלות מתקציב המדינה, אין לי.

שלום שמחון: זה יכלול גם את צי הרכב של המדינה.

שאול מרידור: אבל אם המדינה תסכים לשירות כזה לכל צי הרכב שלה ועם מוקדן שיעבוד, כנראה שהעלות הזאת בתוך תקציב מינהל הרכב, היא לא תוגדר.

שאול מרידור: זה לא כמו חברה אגד או מדינה שיש לה עשרות אלפי כלי רכב.

שלום שמחון: אנחנו ננסה להגדיר את שעות הלילה כשעות קשות שבהם יהיה אפשר מענה קולי.

אתי בנדלר: אבל אני צריכה לדעת מה זה לילה, מ-7 בערב עד 7 בבוקר?

עמרם מצנע: השעות הקטלניות במדינת ישראל זה לא שעות העבודה.

שוקי שדה: כלומר מ-8 בבוקר עד 5 אחר-הצהרים, זה שעות פעילות סדירות, שבהם ישנם האנשים בפעולה בעבודה שוטפת.

גבי בן הרוש: שוקי, אני משתגע ממך למה אתה יושב בשקט.

גבי בן הרוש: אני רץ אחרי משרד התחבורה שנים שקציני הבטיחות לא עושים את המשימות שהיום יש להם, מה אתם הולכים לעשות.

גבי בן הרוש: אנחנו באים בטענות שקציני הבטיחות, הממשלה הקימה את הוועדה.

גבי בן הרוש: מה אתם עושים אותם, מרכזנית?

שוקי שדה: לא מדובר על קציני הבטיחות.

גבי בן-הרוש: אז על מי מדובר?

שוקי שדה: מדובר על אדם זה או אחר שישב ויקבל את השיחה.

שוקי שדה: לא חייב להיות קצין בטיחות.

שלום שמחון: רגב, כמה זה עולה השירות?

דורון רגב: זה שאלה חשובה.

דורון רגב: קודם כל, אנחנו מדברים שרוב ציי הרכב שעליהם מדובר במדינת ישראל, שעליהם יופעל השירות - הוא בין 50 ל-100 כלי רכב.

דורון רגב: זה עולה פחות מ10- ש"ח לחודש לרכב לדבר כזה.

דורון רגב: והמחיר ירד ככל שיהיה יותר תחרות וככל שחברות יצטרפו.

דורון רגב: על זה מדובר.

אתי בנדלר: האם אתה מוכן להתחייב שהמחיר ירד ולא יעלה?

אתי בנדלר: כי יהיו סיכויים שהחוק יחייב את זה.

דורון רגב: בטח.

דורון רגב: האינטרס שלי שהוא יהיה יותר רכבים.

דורון רגב: אני רוצה לתת לכם דוגמה.

דורון רגב: אנחנו נורא פוחדים מחברות הרכב הגדולות.

דורון רגב: לדוגמה, אם אנחנו מדברים על אגד שמפעילה, הם אומרים, שלוש ניידות עם מצלמות וידיאו שמסתובבות בכבישים.

דורון רגב: נשמע נהדר, שיא הטכנולוגיה.

דורון רגב: יותר מ-4000 אוטובוסים על הכביש.

דורון רגב: איך הן יכולות לראות את הבן-אדם במטולה או באילת או בחיפה שנוסע עכשיו על הכביש, כשיש שלוש ניידות.

דורון רגב: אני רוצה שאם בן-אדם רוצה לדווח - ידווח.

דורון רגב: זה עובד בכל מקום בעולם.

שלום שמחון: שאלתי שאלה, כמה זה עולה?

שלום שמחון: אמרת, 10 ש"ח, נכון?

דורון רגב: לא, פחות.

דורון רגב: באגד זה לא יעלה 10 ש"ח לרכב, אין סיכוי.

דורון רגב: וכמה שזה לא יעלה - זה יעלה להם הרבה פחות מאשר להחזיק שלושה אנשים.

גבי בן הרוש: הצעת החוק באה בגללכם.

עמרם מצנע: יש פה משהו בהערה שלך.

עמרם מצנע: כי באמת שהחברה משכירה או ליסינג לאדם פרטי, זה לא כוונת החוק.

עמרם מצנע: וכן, בעניין הזה אתה צודק.

עמרם מצנע: על כן צריך למצוא איזשהו ניסוח שמדבר על אותן חברות השכרה/ליסינג, שמשכירות לחברות בכמויות של כלי-רכב.

עמית אבנר: גם בהגדרת המטרה של החוק שתכף נגיע אליה, מדובר על לאתר ולטפל בנהיגה מסוכנת בקרב עובדי החברה.

עמית אבנר: כאשר לחברות השכרת הרכב הליסינג, עובדי החברה שלה לא נוהגים ברכבים האלה.

עמית אבנר: אלה חברות שמכרו להם את השירות הזה.

עמית אבנר: לקצין הבטיחות של חברת הליסינג או חברת השכרת הרכב, אין שליטה על הנהגים האלה.

שלום שמחון: לא נתבקש מכם.

שלום שמחון: נתבקש מכם לרכוש את השירות הזה ולדאוג שהדבר הזה יגיע לאותם אנשים שצריכים מכם רכב.

שלום שמחון: אם הכנסת נניח שוכרת ממך 150 כלי רכב?

עמית אבנר: לא אנחנו נצטרך לעשות את זה - החברה שנתנה את השירות.

אתי בנדלר: זה עניין של ניסוח.

אתי בנדלר: "שלעניין חברות השכרה או ליסינג, החברה ששכרה את כלי הרכב".

אתי בנדלר: האם ההצעה שלי מאושרת?

שלום שמחון: כן.

אתי בנדלר: לעניין ההגדרה "נגישות לדיווח" עדיין הוועדה לא הכריעה באיזה שעות פוטרים מגיבוש המוקד?

אליעזר כהן: אפילו יותר מוקדם, מ-10 בלילה.

שוקי שדה: אני אומר שצריך לעשות את הפעילות, הרי לא כל הטלפונים יבואו למסגרת של קצין הבטיחות.

שלום שמחון: אני מסביר לך שאני נגיד מגיע לכנסת, אני לא נוסע ואני נמצא עד 10 בלילה.

שלום שמחון: ואני מתחיל ב10- בלילה הביתה, אז מה הוא יעשה.

שוקי שדה: אז יש מוקד טלפוני, בסדר, שאפשר לדבר אתו גם כן, אחרי שעות הפעילות.

עמרם מצנע: אני בעד שזה יהיה קבוע, אבל אני מוכן להסתפק בקצרה ביותר, שהוא אמר, 12 עד 6.

שלום שמחון: חבר-הכנסת אליעזר כהן, מקובל עליך.

אליעזר כהן: כן.

שלום שמחון: אז זה מ-12 בלילה עד 6 בבוקר.

שלום שמחון: מי בעד סעיף ההגדרות?

אתי בנדלר: רק אני רוצה לברר האם ההגדרה של קצין הבטיחות תואמת באמת את תפקידו האמיתי ושלא מטילים עליו כאן

אתי בנדלר: בחוק הזה תפקידים חדשים?

עמרם מצנע: אנחנו הוצאנו את זה מההגדרות, אבל צריך אולי לבדוק את זה עוד פעם.

שלום שמחון: מי בעד סעיף ההגדרות?

שלום שמחון: הצבעה בעד סעיף ההגדרות - רוב מי נגד - אין מי נמנע - אין סעיף ההגדרות נתקבל

שלום שמחון: אישרנו את סעיף ההגדרות עם התיקונים.

עמרם מצנע: אדוני היושב-ראש, הגדרות אתה קורא גם לסעיף 3?

עדה וייס: השאלה למה מתכוונים בעבירת תעבורה.

עדה וייס: כי הנוהל לפקודות התעבורה, כוללת גם חוקי עזר.

אתי בנדלר: וגם חוקי חניה.

עמרם מצנע: הבן-אדם שמדווח לא אומר כמו שוטר, לפי סעיף 82 (א)(ב), הוא אומר, "ראיתי את האוטו עוקף בפראות", אפילו לא קו לבן.

עמרם מצנע: קצין הבטיחות, הלוא יש לך את הדו-שיח.

עמרם מצנע: גם אם הוא לא נתן שמו, קצין הבטיחות אומר, "שמע, יש עליך תלונה", אין את השם.

עמרם מצנע: ההוא מכחיש את הכל?

עמרם מצנע: או-קיי.

עמרם מצנע: דיברת אתי, תאמין לי, זה מספיק.

עמרם מצנע: הלוא ההוא מנהל דיווח, נהגים שנוהגים בפראות, יהיה עליהם דיווחים נוספים.

פרדי הרשקוביץ: להערה שלך, אתה מחזיר אותנו מבחינתנו, שלוש-ארבע שנים אחורה.

פרדי הרשקוביץ: שאתה נכנס עם שלוש הניידות הבטיחות שמצלמות בוידיאו, זה בדיוק בגלל אותו ויכוח לגבי מהות העבירה.

פרדי הרשקוביץ: וכשהבאנו אותם במשפט פנימי התחילו הדיונים.

פרדי הרשקוביץ: הוידיאו אומר, אין מה לעשות עכשיו, אתה בא ואומר, אתה לא יכול כקצין בטיחות, אפילו אתה לא יכול לברר את נסיבות המקרים.

עמרם מצנע: באותם מקרים שלא השאירו שם.

שלום שמחון: אנחנו עכשיו נמצאים בסעיף 2.

שלום שמחון: אחרי הקריאה הראשונה אנחנו נחזור, אבל אחרי שאנחנו מסיימים את החלק הזה, אתם לא יכולים להתעורר.

עדה וייס: אין לנו הסתייגות מההגדרה.

שלום שמחון: אני חושב שאם אתם תעבדו מהר, הצעת החוק הזאת, היא לא תגיע לקצה שלה.

שלום שמחון: עכשיו אתם צריכים להזדרז, שלושה חודשים זה הרבה זמן.

שלום שמחון: זה בחודשיים יכול להיגמר בקריאה שלישית גם.

אליעזר כהן: זה לא חוק כזה מורכב.

אליעזר כהן: וחוץ מזה אני מסכים אתך שאתה לא צריך לחזור חזרה לסעיף 1, אבל אני רוצה להעיר לגברת, אף מתלונן לא יתלונן באמירה, אני מסכים יותר לניסוח של חבר-הכנסת מצנע, אף אחד לא יתלונן בטלפון ויגיד, "אני ראיתי מישהו שעובר עבירה בסעיף ז (32)", הוא יגיד, "אני ראיתי מישהו שעוקף בפראות".

אליעזר כהן: אז למה את מצפה?

שלום שמחון: חברים, זה רק הכנה לקריאה ראשונה.

שלום שמחון: אנחנו נחזור על הדבר הזה.

שוקי שדה: מה אתה עם חברות ליסינג שמספקות קציני בטיחות לארגון?

עמרם מצנע: מה שנכתב פה זה בסדר.

עמרם מצנע: כי זה עושה דיפרנציאציה בין השכרה לאדם פרטי.

עמרם מצנע: גם ליסינג אם יש לפעמים אדם פרטי, אז הוא עושה סדר בין מי שמשכירים לחברה.

שוקי שדה: כן, אבל הרבה חברות ליסינג אומרות, "אל תדאגו, את קצין הבטיחות אני אתן".

עמרם מצנע: אז הוא משכיר 40 כלי רכב למישהו.

שוקי שדה: אז אם קצין הבטיחות הוא חלק מחברת הליסינג, אז הוא לא מחויב?

עמרם מצנע: לא דיברנו על קצין בטיחות בכלל.

עמרם מצנע: דיברנו על ההיקפים.

עמרם מצנע: אם הוא מספק לחברה שהוא נתן לה 40 כלי רכב בליסינג, והוא גם נותן שירותי קצין בטיחות, אז זה הקצין בטיחות.

עמרם מצנע: לא עשינו פה שינוי בהגדרה.

עמרם מצנע: אני מקריא את המטרה.

עמרם מצנע: "מטרה 2.

עמרם מצנע: מטרת חוק זה היא לחייב חברה לאתר וטפל בנהיגה מסוכנת בקרב עובדיה על מנת למנוע תאונות דרכים, ולאפשר לציבור הרחב להתלונן ישירות אל קצין הבטיחות של החברה או למי שמספק שירות זה לחברה, על אופן הנהיגה של עובדי החברה".

שלום שמחון: יש הערות לסעיף המטרה?

אתי בנדלר: בסעיף המטרה, אני בכלל לא חושבת שאני צריכה לכתוב, "למי".

אתי בנדלר: "המטרה היא לאפשר תלונות ישירות".

אתי בנדלר: אני לא צריכה לכתוב "מי כרגע צריך …".

עמרם מצנע: את צודקת הייתי עושה ככה, הייתי מדלג, "ולאפשר לציבור הרחב להתלונן ישירות על אופן הנהיגה של עובדי החברה" ולמחוק את היתר.

שלום שמחון: הצבעה בעד סעיף 2 - 3 מי נגד - אין מי נמנע - אין אושר פה אחד - סעיף 2 נתקבל.

עמרם מצנע: "חובת הקמת מנגנון לדיווח ולמעקב" 3.

עמרם מצנע: (א) חברה אשר בבעלותה או ברשותה, לרבות בדרך של שכירות, כלי רכב כמפורט בסעיף קטן (ב), תקיים מנגנון שיאפשר נגישות לדיווח ולמעקב אחרי עבירות תנועה המבוצעים על-ידי עובדיה ועל ידי מי שהחברה העמידה לרשותו רכב, וכן למעקב על תקינות כלי הרכב".

עמרם מצנע: הוראות סעיף קטן (א) יחולו על חברה, שבבעלותה או בהחזקתה בפועל סוגי כלי הרכב, כמפורט בטור א' במספר שאינו פחות מהנקוב לצדו בטור ב';

שלום שמחון: שוקי, פורסם אולי בעיתון של איגוד התקנות, משהו עם אופנוע, מי שיש לו רשיון על רכב פרטי יכול לנהוג על אופנוע?

שוקי שדה: עוד לא שינינו שום דבר.

שוקי שדה: בעקרון במסגרת התקנות, מערך הרשיונות באופנוע, הוא משתנה.

שוקי שדה: גם במשאית הוא משתנה, בעקרון אנחנו קבענו שם באופנועים.

שלום שמחון: אפשר היה להאמין מהפרסום שלכם, שמי שיש לו רשיון עם רכב פרטי, יוכל לנהוג על סוג מסוים של אופנוע?

שוקי שדה: חס וחלילה.

שוקי שדה: באיזה עיתון שאני אדע?

שלום שמחון: בגלובס.

שוקי שדה: אני אבדוק את זה.

שלום שמחון: אנחנו בדיון על סעיף 3.

אתי בנדלר: איך אתה מציע, תקרא את הנוסח שאתה מציע.

שוקי שדה: "הוראות סעיף קטן א' יחולו על חברה שבבעלותה או בהחזקתה בפועל סוגי כלי רכב, או שהיא מפעילה כלי רכב, או שהיא מנהלת כלי רכב".

אתי בנדלר: למה הכוונה?

שוקי שדה: שישנם מערכות שהרכב לא בבעלותה, אלא רק היא מפעילה את הרכב הזה.

שוקי שדה: יש קבלני משנה לדוגמה.

שוקי שדה: קבלני משנה שעובדים באיזשהו עסק שיש שם קצין בטיחות, הפעילות של אותה יחידה שהיא נקראת "הובלות משנה", מבחינתנו שיהיו כפופים לאותן הוראות אלה.

אתי בנדלר: גב' עדה וייס, אני מבקשת שתמציאי לי הגדרה משפטית שתכסה את המקרים שמר שוקי שדה מדבר עליהם.

שוקי שדה: עכשיו הייתי מציע עוד דבר להכניס, אם כבר מתעסקים בסעיף 3 (ב), זה להכניס "רשויות מקומיות".

עמרם מצנע: לא צריך.

שוקי שדה: רשות מקומית היא לא חברה.

שוקי שדה: או-קיי.

שוקי שדה: עוד דבר אחד אם ככה להוסיף אולי, בכל מקרה לא מופיע "משאית בודדת", איך אנחנו קוראים לה?

אתי בנדלר: מה אתה מציע כרשות?

שוקי שדה: כרשות, אני מציע שאם להכניס תחת הכותרת הזאת, להכניס גם משאיות בודדות.

משה זנו: הערה לסעיף 3 (א) - מדובר שם על עבירות תנועה ואחר כך אומרים, "בנוסף לזה, תקינות רכב".

משה זנו: אי תקינות רכב זה כלול בתוך עבירות תעבורה.

משה זנו: לכן לדעתי זה מיותר.

אתי בנדלר: זה נכון.

אתי בנדלר: אם אני קוראת את זה לאור הערתו של החבר, כי מטרת החוק היא בעצם לאפשר נגישות.

אתי בנדלר: היא לא לעגן בחוק את תפקידיו של קצין התעבורה.

אתי בנדלר: המעקב על תקינות כלי רכב, זה במסגרת תפקידיו כפי שהוגדרו במסגרת תקנות התעבורה.

אתי בנדלר: זה לא נכלל במטרת החוק, כפי שאתה הגדרת את זה מראש.

אתי בנדלר: ולכן אני לא יודעת למה התוספת הזאת לסיפא לסעיף 3(א).

אתי בנדלר: אני מציעה למחוק את זה.

עמרם מצנע: למה זה מפריע?

אתי בנדלר: כי זה לא משתלב עם מטרת החוק.

אתי בנדלר: הרי החוק הזה אין בו מטרתו לעגן את תפקידיו של קצין הבטיחות בתעבורה.

אתי בנדלר: מטרתו של החוק הזה באמת לאפשר לכל אחד מאתנו, לפנות לאיזה שהיא כתובת ברורה וידועה מראש, כדי לדעת שמי שממלא את התפקיד הזה, אכן יקרא לי, יברר אתי, ינזוף בי במידת הצורך, יעביר את זה למנהל שידע שאני משתוללת על הכבישים.

אתי בנדלר: שיעשה עם זה משהו.

אתי בנדלר: הנושא של תקינות כלי הרכב לא קשור בעצם המהות.

עמרם מצנע: למשל האזרח הזה עם הזמזם.

אתי בנדלר: לא, אבל כאן אתה מדבר על משהו אחר, אתה הפעלת את זה, אתה אומר, אם הזמזם לא פועל ונניח שקיימת חובה להפעיל זמזם, אז עבירת תעבורה.

אתי בנדלר: זה כלול כבר בחלק הראשון.

דוד כוכבא: יש פה פספוס של מטרת החוק ודווקא אני מציע את זה לך, כיוזם החוק, חבר-הכנסת עמרם מצנע.

דוד כוכבא: לפי נתוני משרד התחבורה, 80 אחוז מהתאונות הקטלניות מעורבות בהן משאיות שאינן מאורגנות ואינן תחת פיקוח.

עמרם מצנע: 80 אחוז בכלל?

דוד כוכבא: 80 אחוז מהתאונות הקטלניות שמעורבות בהן משאיות, נעשות על-ידי משאיות שאינן מאורגנות ואינן מפוקחות.

שלום שמחון: למה לא לחייב מקרה של משאית בודדת לרכוש את השירות הזה?

עמרם מצנע: המשאית הבודדת, הנהג הוא גם הנהג, הוא גם העבריין.

עמרם מצנע: הוא גם זה שמדווחים והוא גם קצין הבטיחות של עצמו.

עמרם מצנע: למי הוא כפוף?

שוקי שדה: אנחנו חילקנו את קציני הבטיחות לשני סוגי קציני בטיחות.

שוקי שדה: כאלה שיש להם משרד עצמאי והוא מבחינתי, אתה בעל משאית ורכב, אתה חייב מעל 10 טון יש לך רכב, אתה חייב להעסיק קצין בטיחות.

שוקי שדה: אתה כפוף למשרד עצמאי.

שוקי שדה: יש מערכת של רישום במשרד התחבורה וכיוצא בזה.

שוקי שדה: והקצין הבטיחות שלך זה אותו משרד עצמאי שהוא חייב לעשות את כל הפעילויות שרשומות בחוק ככפופות, הן במפעל והן במשרד עצמאי.

שוקי שדה: כלומר, אין משאית אחת שמבחינת החוק, משוחררת מעל 10 טון ללא קבלת טיפול דרך קצין בטיחות.

שוקי שדה: אין דבר כזה.

דורון רגב: דוגמה מצוינת וחשובה.

דורון רגב: קצין בטיחות כזה פרטי שמנהל אנשים שיש להם משאית או שתיים והם מנהלים אותה בצורה פרטית, לפי התקנון החדש, קצין בטיחות כזה שמנהל אותם, רכש מהחברה שלנו את השירות.

דורון רגב: הגיע למסקנה שזה כדאי לו, זול, והוא רצה, הפעיל.

דורון רגב: על חשבונו, הוא לא לקח כסף נוסף מאותם נהגי משאיות ורכב כבד שהוא מפקח עליהם.

דורון רגב: על חשבונו, שם מדבקות ובתוך זמן קצר, הם הורידו את המדבקות ואסרו עליו ולא הסכימו לקבל את הדיווחים.

דורון רגב: למרות שלא שילמו על זה.

שלום שמחון: שוקי, אתה לישיבה הבאה תנסה למצוא פתרון למשאיות הפרטיות.

אתי בנדלר: אני רק מבקשת כמובן שתעשה את זה בתיאום עם הייעוץ המשפטי, כדי שההגדרות תהיינה הגדרות שאני אוכל לכלול בחוק.

שלום שמחון: אנחנו עדיין בהערות לסעיף 3.

עדה וייס: היום בתקנות התעבורה, יש יותר חברות שיש עליהן פיקוח של קצין בטיחות.

שלום שמחון: איפה זה?

עדה וייס: כמו משרד להסעות ורשות מקומית שבבעלותה אוטובוס.

שוקי שדה: בחוק החדש אנחנו מכניסים אוטובוס.

עדה וייס: זה לא נכלל פה.

עמרם מצנע: לרשות מקומית שיש לה רק אוטובוס אחד, אבל יש לה עוד הרבה כלי רכב אחרים.

אתי בנדלר: אבל כנראה שלא 40 או לא 20.

אתי בנדלר: יש רשויות מקומיות קטנות, כמו מועצות אזוריות וכיוצא בזה.

עמרם מצנע: ברגע שמכניסים משאיות ואוטובוסים גם בודדים, אז אותו סעיף נוסף שצריך לנסח אותו.

עמרם מצנע: זה צריך רק להיכנס לפי דעתי, כסעיף גדול, נגיד 3, זה 4 חדש.

עמרם מצנע: כי הוא לא יכול להיות תחת: "בבעלויות".

שלום שמחון: אני רוצה להציע הצעה, שוקי, ויש לך שבועיים.

שלום שמחון: א: לעשות את הדבר הזה.

שלום שמחון: ויתר הסעיפים שלא נספיק לעשות אותם היום, אני מבקש שתתקיים ישיבה שלכם עם המציעים, כדי שבעוד שבועיים נוכל להמשיך.

עמרם מצנע: איפה אתה מפסיק בסעיף 4?

שלום שמחון: צלצלו מהמליאה.

שלום שמחון: תביאו להם את ההשגות שלכם לסעיפים 4, 5, 6 7 ו-8.

שלום שמחון: לגבי סעיף 7, יש הסתייגות.

שלום שמחון: הישיבה הבאה בעוד שלושה שבועות.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: הישיבה נעולה.