ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 103, 2004-02-16 10:00

רוני בר-און: בוקר טוב לכולם.

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 103.

רוני בר-און: הנושא הראשון על סדר היום הוא עניין פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אבל, מכיוון שכדרכנו בקודש מונחות לפנינו כרגיל, ארבע הצעות להביע אי אמון בממשלה, אנחנו נקבע את מסגרת הדיון בעניין זה.

רוני בר-און: "סיעות עבודה-מימ"ד, ש"ס, מר"ץ-חד"ש-תע"ל-בל"ד ורע"מ מבקשות להביע אי אמון בממשלה בשל: א.

רוני בר-און: העלאת מחיר הלחם של סיעת העבודה-מימ"ד ב.

רוני בר-און: יחסה של הממשלה לרבבות הקשישים הרועדים, הרעבים והבודדים של סיעת ש"ס ג.

רוני בר-און: כישלון המדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה של סיעות מר"ץ, חד"ש, תע"ל ובל"ד ד.

רוני בר-און: הפרסומים בדבר קריאתו של השר אלון למיסיונרים נוצרים להעביר את המוסלמים ל"אור ולנאורות של הנצרות" של סיעת רע"מ.

רוני בר-און: ההצעות יידונו בישיבת הכנסת ביום שני, כ"ד בשבט התשס"ד (16 בפברואר 2004).

רוני בר-און: ועדת הכנסת מתבקשת לקבוע מסגרת דיון לנושא זה.

רוני בר-און: " מכיוון שהיום יש לנו גם מה שאנחנו קוראים דיון ארבעים חתימות עם ראש הממשלה שגם הוא צורך זמן, אני מציע שמסגרת הדיון תהיה כהרגלנו, דיון משולב בכל ארבע ההצעות, עשר דקות לכל מציע.

רוני בר-און: עשר דקות לליכוד, חמש דקות לעבודה, ארבע דקות לשינוי, ושלוש לכל יתר סיעות הבית.

רוני בר-און: מי בעד ההצעה הזאת ירים את ידו בבקשה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ברוב של תשעה נגד שניים בהיעדר נמנעים, אני קובע שמסגרת הדיון היא כפי שאמרנו: דיון משולב, עשר דקות לכל מציע.

רוני בר-און: עשר דקות לליכוד, חמש דקות לעבודה, ארבע לשינוי, ושלוש לכל היתר.

רוני בר-און: בקשות חברי כנסת להקדמת הדיון בהצעות חוק בקריאה טרומית

רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא הראשון בסדר היום: בקשות חברי הכנסת להקדמת הדיון בהצעות החוק הבאות בקריאה טרומית.

רוני בר-און: הבקשה הראשונה היא בקשתו של חבר הכנסת גלעד ארדן ועניינה הצעת חוק משאל עם על נסיגה חד-צדדית ועקירת יישובים, התשס"ד-2004, (פ/1884).

רוני בר-און: חבר הכנסת גלעד ארדן צלצל אליי.

רוני בר-און: הוא נמצא כרגע בדיון בבית המשפט העליון בעניינים שנוגעים לעבודתו הפרלמנטרית.

רוני בר-און: הוא ביקש להעביר את ההצעה שלו לשלהי סדר היום ואני נעתר לבקשה.

רוני בר-און: הצעת חוק שידורי הטלוויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, (פ/1896), של חברת הכנסת ענבל גבריאלי

רוני בר-און: ההצעה הבאה שלגביה מבקשים פטור מחובת הנחה היא הצעת חוק שידורי הטלוויזיה החינוכית, התשס"ד-2004, (פ/1896) של חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

רוני בר-און: גברתי היועצת המשפטית, מכיוון שגם אני חתום על הצעת החוק הזאת, אבל לא אני הוא זה שביקשתי את הפטור מחובת הנחה, שאלתי אלייך היא האם אני יכול לנהל את הדיון בעניין הזה?

ארבל אסטרחן: כן.

רוני בר-און: ואני יכול גם להצביע?

ארבל אסטרחן: כן.

רוני בר-און: אני רוצה להזכיר לכם את הוראת היועצת המשפטית, חברי כנסת שמבקשים פטור מחובת הנחה, יכולים להשתתף.

רוני בר-און: חברת הכנסת ענבל גבריאלי, נא לנמק את הדחיפות שלגביה מבקשים פטור מחובת הנחה.

ענבל גבריאלי: הטלוויזיה החינוכית כגוף לא עוגנה בחקיקה אף פעם.

ענבל גבריאלי: השידורים שלה היו תמיד מכוח זכויות שידור שעוגנו בכמה חוקים.

ענבל גבריאלי: הצעת החוק הזאת באה לעגן את מעמדה ומצבה המשפטי של הטלוויזיה החינוכית, ולהעניק לה יציבות שתאפשר את השידור החינוכי הציבורי לטווח ארוך.

ענבל גבריאלי: הדחיפות נובעת מהשתלשלות העניינים האחרונה מאז אושר בכנסת התקציב.

ענבל גבריאלי: לפני שהתקציב הובא לכנסת, ניהלתי משא ומתן, יש לומר אימתני, עם נציגי האוצר והגענו איתם להסכמה.

ענבל גבריאלי: הגענו להסכמה על העברה תקציבית מסוימת וגם נקבנו בסכום מהתקציב.

ענבל גבריאלי: באותו זמן, התקנה שאמורה לקבוע את התקציב של הטלוויזיה החינוכית נקבעה על אפס והיא הועברה כאפס.

ענבל גבריאלי: המצב הזה היה מקובל עלינו בגלל ההסכם אליו הגעתי עם האוצר.

ענבל גבריאלי: לאחר שהתקציב אושר בכנסת, התחייבו אנשי אגף התקציבים באוצר להעביר את התקציב לטלוויזיה החינוכית, אבל הדבר לא נעשה עד היום.

דני יתום: מדוע זה לא נעשה?

ענבל גבריאלי: את השאלה מדוע לא מעבירים כספים צריך לשאול את האוצר.

ענבל גבריאלי: הסיבה ההגיונית שנראית לעין היא סיבה פשוטה והיא שכוונת האוצר לאורך כל הדרך הייתה ברורה לגבי הטלוויזיה החינוכית.

ענבל גבריאלי: לא רק שהתקציב לא הועבר, אלא שבשבוע שעבר שלח החשכ"ל, כבר בפעם השנייה, מכתבים לטלוויזיה החינוכית ובהם הוא מורה לטלוויזיה להפסיק כל פעילות וכל התקשרות עם ספק.

ענבל גבריאלי: למעשה, הוא גוזר עליהם החשכת מסך.

ענבל גבריאלי: הדחיפות נובעת אך ורק מהפעולות המרושעות של החשכ"ל ושל האוצר.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת הכנסת איציק, בבקשה.

דליה איציק: אדוני, אני מבקשת לברך את המציעים.

דליה איציק: אני חושבת שאם יש הצדקה למתן פטור לחוק אז כאן זה המקום משום שחדשות לבקרים קמים על הטלוויזיה החינוכית.

דליה איציק: יש סכנה של ממש שאם ועדת הכנסת לא תאשר את הדחיפות, הטלוויזיה החינוכית תמצא את עצמה סגורה.

דליה איציק: אני מאמינה באמונה שלמה בשידור הציבורי במדינת ישראל.

דליה איציק: ככל שמתרבים הערוצים, כך צריך לשמור יותר על השידורים שהם פחות או יותר בפיקוח ממשלתי ובפיקוח של מועצה ציבורית.

דליה איציק: לכן, כל דבר שישמר את רשות השידור וישמר את הטלוויזיה החינוכית, אני אצביע בעדו.

דליה איציק: אני הייתי רוצה לבקש מחבריי מהאופוזיציה לתמוך גם כן בהצעת החוק הזאת.

רוני בר-און: חבר הכנסת סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני חולק לא רק על הדחיפות, אלא גם על הרציונל של הצעת החוק.

גדעון סער: הצעת החוק מבקשת לעגן מעמד סטטוטורי של גוף, ולחברת הכנסת גבריאלי הייתה יוזמה ברוכה בעניין הזה במהלך דיוני ועדת הכספים.

גדעון סער: אבל, לא היו הרבה שחלקו על כך שזהו גוף שטעון התייעלות ובהחלט טעון שידוד מערכות.

ענבל גבריאלי: הוא עובר.

גדעון סער: אנחנו מקווים שהוא עובר אותו.

גדעון סער: אבל, בוודאי שבהזדמנות החגיגית הזאת אין צורך בעיגון המעמד הסטטוטורי.

גדעון סער: אין קשר בין הבעיות התקציביות שבוודאי צריכות להיפתר, לבין סוגיית העיגון הסטטוטורי של מעמד הטלוויזיה החינוכית, ומכל מקום אין דחיפות בעיגון הסטטוטורי של מעמד הטלוויזיה החינוכית.

גדעון סער: לכן אני מציע לחברי הוועדה להתנגד לפטור מחובת הנחה במקרה הזה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני רוצה לשאול שאלה משפטית.

מאיר פרוש: נאמר פה בהצעת החוק כי הכוונה במילה "הוועדה" היא לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

מאיר פרוש: בחוק ההסדרים שהיה לנו לפני חודשיים האופוזיציה ביקשה שנושא הטלוויזיה החינוכית יידון בוועדת החינוך, וזה עבר לוועדת הכספים.

מאיר פרוש: נניח והחוק הזה עובר בשנה הבאה, האם נושא הטלוויזיה החינוכית יהיה חייב לעבור לוועדת החינוך או שחוק ההסדרים יוכל לעשות ככל העולה על רוחו?

רוני בר-און: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אני חושב שסוגיית הטלוויזיה החינוכית היא סוגיה חשובה.

דני יתום: חברת הכנסת גבריאלי סיפרה לנו סיפור שלא יכול להיות במקומותינו.

דני יתום: היה לה סיכום עם משרד האוצר ומשרד האוצר לא עמד בדבריו.

דני יתום: לא רק שמשרד האוצר לא עמד בדבריו, אלא בתוך משרד האוצר, החשב הכללי אמר לעשות דבר אחר.

דני יתום: זה נשמע ממש לקוח ממדינה אחרת.

דני יתום: לאור העובדה שאי אפשר כנראה לסכם את הדברים האלה בצורה שמכבדת את המסכמים, ראוי לדעתי לחוקק את זה בחוק.

דני יתום: אם אכן המסך עומד לרדת על הטלוויזיה החינוכית עוד טרם תיעשה החקיקה, אזי אני מקבל את הצורך ואני מצדד בצורך לשחרר את ההצעה הזאת מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת שרון, בבקשה.

עמרי שרון: למה להתקיף כאן את נציגי האוצר כשהם לא נמצאים כאן ומבלי שיש להם יכולת להגיב?

ענבל גבריאלי: אני סיפרתי רק עובדות.

עמרי שרון: אני לא בטוח ש"רשעות" זו עובדות.

עמרי שרון: אני אומר את הדברים שלי בלי קשר לעמדה שלי, ואני אצביע איתך.

עמרי שרון: אני רק אומר שהעניין הזה הוא לא ראוי בעיניי.

עמרי שרון: אני לא חושב שזה נכון למתוח ביקורת על עובדי מדינה בצורה הזאת, וזה בלי קשר לעניין.

דני יתום: לא הייתה כאן שום מתיחת ביקורת.

דני יתום: אני השארתי סימני שאלה.

עמרי שרון: סימני שאלה אצלך זה מתיחת ביקורת.

רוני בר-און: חברת הכנסת גבריאלי, האם את רוצה להשיב או לומר מילות סיכום?

ענבל גבריאלי: חבר הכנסת שרון, למרות שהם לא נמצאים כאן אני מחויבת לומר את הדברים הבאים.

ענבל גבריאלי: עושה רושם שאם אין איזשהו חוק שמטיל עליהם חובה לעשות דברים, הם לא עושים אותם.

ענבל גבריאלי: היו כן הסכמות עם האוצר, האוצר לא עמד בהסכמות.

ענבל גבריאלי: זו הדרך היחידה שלנו לנסות ולהציל את הטלוויזיה החינוכית.

ענבל גבריאלי: אני מבקשת מכולם לתמוך בבקשה לפטור.

רוני בר-און: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה להצעה הזאת ירים בבקשה את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: ברוב של 12 נגד 1, אני קובע שניתן פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אריאלה, האם אתם מתנגדים להצעה הזאת?

אריאלה קלעי: כן, אדוני.

רוני בר-און: את השאלה הזאת הייתי צריך לשאול קודם.

רוני בר-און: אני קובע שניתן פטור מחובת הנחה להצעה הזאת.

רוני בר-און: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון-ביטוח זכויות עובדי הרשויות המקומיות), התשס"ד-2004, (פ/1898), של חבר הכנסת עמרם מצנע וקבוצת חברי כנסת

רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום היא בקשתו של חבר הכנסת עמרם מצנע לפטור מחובת הנחה את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון-ביטוח זכויות עובדי הרשויות המקומיות) התשס"ד-2004, (פ/1898), של חבר הכנסת עמרם מצנע וקבוצת חברי כנסת.

רוני בר-און: חבר הכנסת מצנע, נא לנמק את עניין הדחיפות.

עמרם מצנע: נדמה לי שלא צריך להזכיר שאלפי עובדים ברשויות המקומיות ובמועצות הדתיות לא מקבלים את שכרם במשך חודשים ארוכים.

עמרם מצנע: מסתבר שרק ציבור העובדים הזה, נמצא מחוץ לכל מסגרת של איזשהי הגנה.

עמרם מצנע: עובדים בחברות שממנים להן כונסי נכנסים או פשיטת רגל, נהנים מביטוח באמצעות הביטוח הלאומי.

רוני בר-און: אריאלה אתם מתנגדים, נכון?

אריאלה קלעי: כן.

רוני בר-און: משרד המשפטים מתנגד.

עמרם מצנע: רק עובדי רשויות מקומיות, מועצות דתיות, נמצאים במצב כפי שאנחנו כולנו חווים.

עמרם מצנע: על כן, אני חושב שהצעת החוק שאני מגיש מאפשרת לעובדי רשויות מקומיות ומועצות דתיות, ליהנות גם כן מביטוח באמצעות הביטוח הלאומי.

עמרם מצנע: למעשה, מתכונת החוק דומה, לא זהה, לחוק שמדבר על הביטוח הזה שמוטל על חברות שנמצאות בפירוק נכסים וכד'.

עמרם מצנע: אני חושב שאין צורך להרחיב ולהסביר למה חשוב מאוד שהחוק הזה יבוא לדיון מוקדם ככל האפשר, על מנת לאפשר את התהליך הזה שנבנה במיוחד לאותה לקונה, לאותו ואקום, לגבי אותם עובדים.

עמרם מצנע: על כן אני מבקש מחברי הוועדה, לאפשר פטור מחובה ולעשות דיון מוקדם ככל האפשר על החוק.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: הגברת קלעי ממשרד המשפטים, בבקשה.

אריאלה קלעי: המשטרה - - -

קריאה: לא המשטרה.

אריאלה קלעי: הממשלה מתנגדת לעניין הפטור.

רוני בר-און: אני מציע שתסבירי למה הממשלה מתנגדת.

אריאלה קלעי: אני רוצה לומר משהו מהותי.

זהבה גלאון: אתם מתנגדים לפטור או למהות?

זהבה גלאון: אלה שתי הבחנות שונות.

אריאלה קלעי: אנחנו מתנגדים לפטור, גברתי.

אריאלה קלעי: לא הספקנו לבדוק את ההצעה.

אריאלה קלעי: הביטוח הלאומי חושב שקבלה של דבר כזה בלי בדיקה מראש, תפגע במבוטחים אחרים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

אהוד יתום: אנחנו נמצאים בתקופה שבה יש משבר כל כך קשה בנושא עובדי הרשויות המקומיות.

אהוד יתום: אני מעריך שחבר הכנסת עמרם מצנע הגיע למסקנה כראש עיר לשעבר.

אהוד יתום: אני חושב שכל דבר שיכול לעזור היום לרשויות או לעובדי הרשויות על מנת להמתיק את הגלולה המרה של אי קבלת משכורות, הוא דבר מבורך.

אהוד יתום: אני גם ניסיתי להבין את מהות ההתנגדות, כפי שאתה ניסית להבין.

אהוד יתום: לא הבינותי את מהות ההתנגדות.

אהוד יתום: כנראה שהמשרד המדובר לא הכין את עצמו, דובר כאן בשם הביטוח הלאומי.

אהוד יתום: למה?

אהוד יתום: ככה.

אהוד יתום: למה-ככה זה לא תשובה.

רוני בר-און: התשובה לא הייתה למה-ככה.

רוני בר-און: התשובה הייתה שהיא מתנגדת משום שלא היה מספיק זמן בידי משרד המשפטים להתכונן לעניין הזה.

גדעון סער: אבל, היא גם אמרה מטעם הביטוח הלאומי, שקבלת החוק עלולה לפגוע בזכויות של אחרים.

אהוד יתום: כל אחד עם הפרשנות שלו.

אהוד יתום: אני הבינותי, למה-ככה, ומותר לי להבין כך.

אהוד יתום: שניכם יכולים לסנגר עד מחרתיים.

אהוד יתום: על כן אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה מאוד חשובה, מאוד ראויה ואני אתמוך.

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אתמול פורסם בטלוויזיה שעובד ממועצת ראש-עין התאבד כתוצאה מכך שהוא לא קיבל במשך שנה את שכרו.

זהבה גלאון: אני חושבת שההצעה של חבר הכנסת מצנע היא יותר מנכונה.

זהבה גלאון: פליטת הפה של הגברת קלעי לגבי התנגדות המשטרה היא לא כל כך פליטת פה.

מיכאל גורלובסקי: גם בעיניי.

זהבה גלאון: בעיניי התשובה של משרד המשפטים שהם לא הספיקו היא תשובה מאוד בעייתית.

זהבה גלאון: יש כאן איזשהו ניסיון למשטר את עבודת הכנסת.

גדעון סער: האם בפטור מחובת הנחה זה "למשטר" את עבודת הכנסת?

זהבה גלאון: כן, ואני אגיד למה.

זהבה גלאון: אם התשובה היא: "לא הספקנו לבדוק", אז זו תשובה חצופה בעיניי.

זהבה גלאון: יש כאן הצעה מאוד מאוד חשובה.

זהבה גלאון: יש כאן משבר, יש כאן מישהו שבא לתת מענה למשבר וזאת במקום שהממשלה תיתן מענה למשבר הזה.

זהבה גלאון: הממשלה הזאת משאירה אנשים בחרפת רעב, ויש כאן ניסיון לתת תשובה.

זהבה גלאון: תביעו התנגדות עקרונית למהות.

זהבה גלאון: אני יכולה להתווכח איתה, לא להתווכח איתה.

זהבה גלאון: אבל למה להתנגד לפטור מחובת הנחה בשעה שאנחנו רואים באיזה דברים הממשלה נותנת פטור מחובת הנחה.

זהבה גלאון: כשמדובר בחבר הכנסת מהקואליציה יש אישור לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אבל, ראית לפני חמש דקות שזה לא היה.

רוני בר-און: לפי דעתי, את תראי בעוד חמש דקות עוד דוגמה.

זהבה גלאון: כשיושב ראש הקואליציה יודע שממילא החוק הזה יעבור אז ההתנגדות שלו היא רפה.

זהבה גלאון: אנחנו מכירים את השיטות שלו.

אילן ליבוביץ: חברת הכנסת גלאון, האם את ראית מתי ההצעה הזאת הונחה על שולחן הכנסת?

זהבה גלאון: אני חושבת שבשבוע שעבר.

זהבה גלאון: האם אין זמן לבדוק?

אילן ליבוביץ: עם כל הכבוד, זה לא בדיקה של חצי שעה.

זהבה גלאון: האם זה לא נושא מספיק חשוב?

זהבה גלאון: אם להצעת החוק של חברת הכנסת גבריאלי שהונחה לפני שבוע, היה זמן לבדוק, אז להצעת החוק של מצנע שהונחה לפני שבוע גם היה צריך להיות.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני חושבת שהוועדה צריכה להצביע בעד ההצעה הזאת בלי הבדלי אופוזיציה-קואליציה.

זהבה גלאון: מי שלא יצביע בעד, לוקח על אחריותו שעוד ועוד אנשים יתאבדו.

זהבה גלאון: קחו את זה בחשבון.

רוני בר-און: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים שחלק מעובדי המועצות המקומיות והדתיות, לא מקבלים משכורות יותר משנה.

ניסן סלומינסקי: יש לי תחושה ובחלק המקומות גם יותר מתחושה, אלא ידע, שראשי המועצות המקומיות והדתיות מחזיקים את העובדים כעירבון.

ניסן סלומינסקי: הם יודעים שזה מרגיז את הציבור.

ניסן סלומינסקי: הרי יש כסף, אלא שאת הכסף הזה נותנים לדברים אחרים ולא למשכורות, כדי שניתן יהיה ללחוץ על הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אם הממשלה הייתה יכולה לשלם בעצמה את המשכורות, אז אני חושב שהתמונה הייתה שונה לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: קודם כל היינו נותנים לאנשים את המשכורת כי הם עובדים.

ניסן סלומינסקי: שנית, כל המאבק היה גם מקבל פנים אחרות.

ניסן סלומינסקי: מאחר והממשלה לא מסוגלת לעשות את זה, אני חושב שההצעה של עמרם מצנע היא הצעה מצוינת בהיבט הזה.

ניסן סלומינסקי: הביטוח הלאומי ישלם והמדינה תקזז מהמשרדים את אותו סכום ותעביר לביטוח הלאומי, ומצאנו דרך עוקפת איך אפשר לשלם את המשכורות לעובדים מבלי שיחזיקו אותם כבני ערובה.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני חושב שההצעה היא הצעה חשובה מאוד.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שבביטוח הלאומי לא יהיה מספיק כסף.

ניסן סלומינסקי: אבל, הוא לא יפסיד כלום כי הוא יקבל את הכסף הזה.

ניסן סלומינסקי: האוצר יקזז מהמשרדים את הכסף ויעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: בכך מצאנו דרך איך אפשר לשלם את המשכורות.

ניסן סלומינסקי: לשאר הדברים ימצאו פתרון.

ניסן סלומינסקי: לכן, אני חושב שזה חשוב.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה קיים בפועל, יש לזה גם דחיפות.

רוני בר-און: חבר הכנסת גורלובסקי, בבקשה.

מיכאל גורלובסקי: אני מסכים עם כל מילה שאמרה חברת הכנסת גלאון.

מיכאל גורלובסקי: אסור לנו לברוח מהמציאות.

מיכאל גורלובסקי: אני מכיר באופן אישי עובד שלא קיבל את משכורתו במשך שנה.

מיכאל גורלובסקי: אני חושב שמשרד המשפטים היה צריך להתאמץ ולהביא דעה בנושא הזה.

מיכאל גורלובסקי: לא מדובר באנשים מובטלים, אלא מדובר באנשים שעובדים כל החיים והם רעבים.

מיכאל גורלובסקי: יש כאלו שהם רעבים כבר שנה.

מיכאל גורלובסקי: יש סיבה להתאמץ.

מיכאל גורלובסקי: אני תומך בחוק הזה.

מיכאל גורלובסקי: חבר הכנסת מצנע, צר לי שאת החוק הזה לא מגיש נציג הקואליציה אלא נציג האופוזיציה.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: שאול יהלום, מרינה סולודקין, גילה פינקלשטיין הם בין המגישים.

רוני בר-און: חבר הכנסת סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני מוותר.

רוני בר-און: חברת הכנסת דליה איציק, בבקשה.

דליה איציק: החוק הזה הוא מין המוצדקים ביותר שחוקקו כאן בכנסת.

דליה איציק: אני חושב שההערה של חברת הכנסת גלאון הייתה מאוד במקומה, אני רק חשבתי שזה לא הנושא.

דליה איציק: חבר הכנסת שרון אמר שלא לתקוף את הפקידים, אבל לצערי משרד המשפטים ידוע, לכן אני אמנע, אבל התכוונתי לזה.

דליה איציק: לא יכול להיות שאין להם זמן.

דליה איציק: מה זה אין להם זמן?

דליה איציק: אנשים לא מקבלים משכורות פה שבעה ושמונה חודשים.

דליה איציק: אני 22 שנים בפעילות ציבורית ואני לא זוכרת מצב שאנשים לא יקבלו משכורות שבעה ושמונה חודשים.

דליה איציק: זה לא ייאמן.

דליה איציק: צריך לראות את האנשים האלה.

דליה איציק: אני מניחה שמרבית האנשים האלה הם תומכי ליכוד, אבל זה לא קשור.

דליה איציק: לא בכדי התלכדו סביב הצעת החוק הזאת אנשים מכל המפלגות כי הם חשו שכוס הייסורים מלאה וצריך לעשות טיפול שורש.

דליה איציק: אני מברכת את עמרם מצנע שלקח על עצמו להוביל את הצעת החוק הזאת.

דליה איציק: אני חושבת שהיא מאוד במקומה ואני מקווה שכל חברי הבית יתלכדו פה כדי להעביר אותה מה שיותר.

רוני בר-און: תודה רבה, תם סדר הדוברים.

רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: אני קובע שברוב דעות של 14 נגד 3, בלא נמנעים, ניתן פטור מחובת הנחה גם להצעת חוק זו.

רוני בר-און: הצעת חוק בנק ישראל (תיקון-שכר עובדים), התשס"ד-2004 (פ/1889)

רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום הוא בקשתה של חברת הכנסת אורית נוקד למתן פטור מחובת הנחה בעניין הצעת החוק שלה, הצעת חוק בנק ישראל (תיקון-שכר עובדים), התשס"ד-2004, (פ/1889).

רוני בר-און: הגברת קלעי, מהי עמדת משרד המשפטים?

אריאלה קלעי: הממשלה מתנגדת לפטור מחובת הנחה, גם בהצעה דומה של חבר הכנסת רצאבי.

רוני בר-און: האם גם חבר הכנסת רצאבי ביקש פטור מחובת הנחה?

אריאלה קלעי: לא.

אריאלה קלעי: אנחנו מתנגדים לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אם כך, הממשלה מתנגדת.

רוני בר-און: חברת הכנסת נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אדוני, אנחנו עוד רק שמענו למה חבר הכנסת מצנע מבקש לפטור את ההצעה שלו מחובת הנחה.

אורית נוקד: אי אפשר שמצד אחד, אנשים לא יקבלו משכורות, ומצד שני תהיה חגיגה של שכר בבנק ישראל.

אורית נוקד: נדמה לי שאין צורך לחזור על הפרסומים שהיו.

אורית נוקד: יכול להיות שהצעת החוק של חבר הכנסת רצאבי נדונה עוד לפני הפרסומים בעיתון.

אורית נוקד: הצעת החוק שלי שונה קצת מהצעת החוק של חבר הכנסת רצאבי משום שההצעה שלי אומרת שהשכר ייקבע על-ידי ועדה, באישור ועדת הכספים והנגיד עצמו הוא חלק מאותה ועדה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, הצעה החוק הזאת היא הצעה רעה מכמה בחינות.

גדעון סער: כדאי להבהיר שהיא לא תסיים את המשכורות המופרזות משום שבדברי ההסבר מובהר שהתיקון הוא פוסטפרקטיבי, הוא לא רטרואקטיבי.

גדעון סער: אני חושב שיש מקום לבחון גם היום וגם רטרואקטיבית.

גדעון סער: זאת אומרת, לא רטרואקטיבית לשלול שכר.

גדעון סער: אבל, בהחלט לבחון גם את הסכומים שמקבלים עובדים ותיקים של בנק ישראל.

גדעון סער: מה שקורה בהצעת החוק הזאת הוא שמצד אחד יש לחגיגת המשכורות הקיימת חסינות, במובן זה שנאמר שהיא הצעה שתחול רק על עובדים חדשים.

גדעון סער: מצד שני, יש כאן פגיעה חסרת תקדים בעצמאות בנק ישראל על-ידי ועדה לקביעת שכר עובדים.

גדעון סער: אני לא יודע אם יש בכלל מנגנון דומה לאורגן כלשהו שבו אגב יש נציג להסתדרות העובדים הכללית פה.

גדעון סער: גם ההסתדרות הכללית נכנסה לתוך החגיגה של קביעת שכר עובדי בנק ישראל, ואני מציע לשים לב גם לנקודה הזאת.

גדעון סער: בכל אופן, יש הפקעה מוחלטת של נושא קביעת השכר לגוף בירוקרטי.

גדעון סער: אני לא יודע אם יש לזה תקדים.

גדעון סער: כדי ליצור מצב שהוא חסר תקדים, צריך גם אישור ועדת הכספים כדי לקעקע סופית את עצמאות של בנק ישראל.

גדעון סער: אחרי שהפקדנו בידי ועדה כזאת, אנחנו גם נותנים לגורם פוליטי את האישור הסופי.

גדעון סער: לכן, ההצעה היא לא טובה.

גדעון סער: היא גם לא דחופה מהטעם שאמרתי שהיא לא מסיימת את חגיגת המשכורות.

גדעון סער: היא נותנת חסינות לחגיגת המשכורות, ולכן אין שום הצדקה לפטור מחובת הנחה.

אורית נוקד: אני חושבת שחקיקה נכונה היא חקיקה שהיא לא רטרואקטיבית ובזה אני עמדתי.

רוני בר-און: איפה האמצע?

רוני בר-און: איפה אלה שמקבלים את השכר היום נעצרים?

מאיר פרוש: זה ייעשה באופן טבעי כאשר החוק הזה יתקבל.

גדעון סער: הצעת החוק של חברי הכנסת שאול יהלום ומלי פולישוק שעברה הגבילה שכר מקסימום.

גדעון סער: היא חלה גם על עובדים ותיקים.

גדעון סער: היא כמובן לא באה לשלול שכר אחורה.

אורית נוקד: גדעון סער יוצא מתוך הנחה שכנראה לא מקבלים עובדים חדשים.

אורית נוקד: אני בכל זאת חושבת שכדאי שהצעת החוק הזאת תהיה, משום שהיא יכולה במידה מסוימת למנוע את התוצאה של רמת שכר מאוד מופרזת.

אורית נוקד: אני גם לא רואה שזה מהלך שייפגע בעצמאות בנק ישראל.

אורית נוקד: הייתה אכן הצעה של חבר הכנסת ליצמן שדיברה על זה שכל התקציב של בנק ישראל ייקבע על-ידי ועדת הכספים, ואני חושבת שיש בהצעה כזאת משום פגיעה.

אורית נוקד: אבל, זאת הצעה שהיא הרבה יותר מינורית.

אורית נוקד: היא רק עוסקת במרכיב השכר, כאשר הנגיד עצמו הוא חלק.

אורית נוקד: בעת הדיון עצמו אפשר להחליט האם ראוי שיהיה נציג העובדים או לא.

אורית נוקד: זה הוכנס על מנת לתת תמונה יותר מאוזנת.

רוני בר-און: אני רוצה לומר את דעתי בעניין הזה.

רוני בר-און: אני העלאתי את הנושא הזה על סדר יומה של הכנסת עוד לפני שפורסם הדוח.

רוני בר-און: הנושא התחיל להתרחרח בעיתונות, למרות שהנושא הוא ישן וכל שנה הוא צף ועולה מחדש.

רוני בר-און: חברת הכנסת נוקד, אני מצטער, אני גם כן חושב שהצעת החוק שלך היא מעט מידיי, אולי להבדיל מאחרים פה.

רוני בר-און: ולכן אני לא אוכל לתמוך לא בה, וממילא גם לא בפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: אחד.

רוני בר-און: שבעה מול שבעה ונמנע אחד.

רוני בר-און: הבקשה לא נענתה ולא ניתן פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: הצעת חוק משאל עם על נסיגה חד צדדית ועקירת ישובים, התשס"ד-2004 (פ/ 1884), של חבר הכנסת גלעד ארדן

רוני בר-און: הנושא הבא על סדר היום היא בקשתו של חבר הכנסת גלעד ארדן ליתן פטור מחובת הנחה להצעתו, הצעת חוק משאל עם על נסיגה חד צדדית ועקירת יישובים, התשס"ד-2004 (פ/1884).

רוני בר-און: חבר הכנסת גלעד ארדן, בבקשה.

גלעד ארדן: אני הייתי שמח לשמוע את עמדת הממשלה.

רוני בר-און: עמדת הממשלה היא נגד, שמעתי אותה בבוקר.

רוני בר-און: מכל מקום, אתה צודק שאתה תיקנת אותי.

רוני בר-און: הגברת קלעי, האם עמדת הממשלה השתנתה מאז שדיברנו לפני חצי שעה?

אריאלה קלעי: הממשלה מתנגדת.

רוני בר-און: עמדת הממשלה לא השתנתה.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר שאני מאוד מאוד מופתע, וזאת בלשון המעטה, לשמוע את עמדת הממשלה.

גלעד ארדן: אחרי שראש הממשלה בעצמו חותם על הצעת חוק זהה, הצעת החוק שלי מתונה יחסית להצעה ההיא.

גלעד ארדן: אולי ראש הממשלה לא מייצג יותר את הממשלה, זה משהו אחר.

זהבה גלאון: ראש הממשלה לא מייצג את הממשלה?

זהבה גלאון: אתה מוכן לחזור על הדברים שלך?

מאיר פרוש: גלעד, זה לא דומה להצעה של סילבן.

מאיר פרוש: יש הבדל גדול.

גלעד ארדן: ההצעה שלי היא אף מתונה יותר יחסית להצעה שראש הממשלה עצמו חתם עליה בכנסת שעברה.

גלעד ארדן: אני חושב שהצעתי זו היא הצעה דחופה שמצדיקה פטור מחובת הנחה, זאת כיוון שראש הממשלה באמצעות צוותו מנהל מגעים קדחתניים מול המימשל האמריקני לקבל כבר את ברכת הדרך, ולהוציא לפועל התוכנית המכונה "תוכנית ההתנתקות", שמשמעותה היא הוצאה ועקירה של יישובי קבע יהודיים שעלו כחוק, והעברתם או מסירתם או השארתם בידי ריבונות בשליטה פלסטינית.

גלעד ארדן: שוב, עמדת הממשלה היא מאוד מאוד תמוהה בעיניי.

גלעד ארדן: כי אם הממשלה כל כך בטוחה שיש רוב עצום בציבור, ואם ראש הממשלה וגם שרים אחרים התבטאו פעמים רבות שלמהלכים מדיניים מרחיקי לכת צריך קונסנזוס רחב בציבור, ויש לזה חשיבות לא רק בגלל שאנחנו רוצים להראות שיש רוב, אז חשוב שאותם אנשים שאנחנו מוציאים מהבית שלהם לאחר שהם גידלו שם את הילדים שלהם, ירגישו שזה לא נעשה תחת רוב פוליטי מזדמן, אלא זה נעשה כי רוב העם, אפילו רוב גדול בעם, שיש קונסנזוס בעם, באמת החליט שזה מה שצריך לעשות לטובת העתיד שלנו פה.

גלעד ארדן: בהצעה שלי אין שום פגיעה בריבונות של הכנסת.

גלעד ארדן: אני רוצה להדגיש שלא מדובר פה במשאל עם שמתבצע במקום החלטת כנסת או לפני החלטת כנסת.

גלעד ארדן: מדובר פה במשאל עם שהוא נותן ביטוי למה שהציבור חושב אחרי שהכנסת העבירה את ההחלטה הזאת, ואני מקווה שהיא לא תעביר.

גלעד ארדן: אני גם רוצה לומר שאני מוכן לתאם את הצעתי עם כל רוב שהממשלה תגיד, אלא אם כן הממשלה דוחה את כל העיקרון הזה.

גלעד ארדן: למעשה, מדובר פה באיזשהו סוג של משאל עם שראש הממשלה מדבר עליו, שאין לו באמת שום חשיבות, אלא הוא רק נועד לחזק כל החלטה כזאת או אחרת שראש הממשלה ירצה להעביר.

גלעד ארדן: אני חושב שלהצעה שלי יש חשיבות גדולה כדי למנוע את הקרע בציבור.

גלעד ארדן: כשארגוני הטרור עושים פה פעילויות טרור, הם לא חושבים שהם באמת יכולים לנצח את צה"ל.

גלעד ארדן: הם רוצים ליצור קרע בעם ולפורר אותנו כחברה.

גלעד ארדן: ראוי לזכור שגם מנהיגים בעבר, כדוגמת יצחק רבין ז"ל, כשהם דיברו על נושא השלום והסכמי שלום עם סוריה, גם הם תמכו ברעיון של משאל עם כי הם הבינו שיש חשיבות גדולה מאוד למנוע את הקרע בציבור הישראלי.

גלעד ארדן: חבריי חברי הכנסת, הרי כולכם או רובכם פה בטוחים שלמהלך הזה יש רוב עצום בציבור.

גלעד ארדן: אני לא בטוח כך כיוון שאני חושב שבמשאל עם כל צד מקבל הזדמנות הוגנת, לפחות הזדמנות הוגנת, לשכנע את הציבור האם התוכנית הזאת טובה לו או לא.

גלעד ארדן: לראש הממשלה ולממשלה יש היום יתרון אדיר בהבאת עמדתם בפני הציבור.

גלעד ארדן: אפשר להיזכר במה שאירע פה לפני שבוע כשראש הממשלה אכל פה צהרים ותידרך את הכתבים, ובביטוי עצום הדברים האלו מקבלים בפני הציבור.

גלעד ארדן: מי שמתנגד וחושב שיש נזק אדיר לביטחון ישראל וללכידות של החברה הישראלית, קשה לו מאוד להביא את עמדתו.

גלעד ארדן: משאל עם כזה ייתן הזדמנות הוגנת לשני הצדדים.

גלעד ארדן: מי שבטוח ממילא שיש לו רוב אדיר בציבור לנסיגה הזאת, כמו הממשלה, אני לא מבין ממה יש לו לחשוש.

גלעד ארדן: שוב, זה רק יתרום לאחדות בחברה הישראלית ולא ייתן אפשרות לפורר אותנו מבפנים.

גלעד ארדן: ראש הממשלה תמך בהצעה הזאת גם בעבר, וגם ראשי ממשלה אחרים.

גלעד ארדן: שוב כפי שהצהרתי, אני מוכן לתאם את הרוב הדרוש עם הממשלה.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש דחיפות בהצעה בגלל שראש הממשלה עומד לצאת ולהצהיר הצהרות בפני המימשל האמריקאי שיהיה קשה לחזור מהן.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בבקשתי לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, העובדה שיש סדקים בקואליציה וחבר הכנסת ארדן מכריז כאן שראש הממשלה לא מייצג יותר את - - -

גלעד ארדן: זה לא מה שהצהרתי.

גלעד ארדן: אני אמרתי שאני מאוד מתפלא על עמדת הממשלה כיוון שראש הממשלה הצהיר בימים האחרונים מספר פעמים שהוא תומך ברעיון של משאל עם.

גלעד ארדן: אם הממשלה פה מביעה התנגדות נחרצת לא רק לפטור, אלא גם לרעיון עצמו של משאל עם, אז אני תמה האם עמדת הממשלה שמובאת פה היא מתואמת עם ראש הממשלה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אני רק רציתי לוודא את עמדתו של חבר הכנסת ארדן.

זהבה גלאון: אני מבינה שיש סדקים בקואליציה, שיש אי הסכמה.

זהבה גלאון: מדובר ברעיון שאסור לו לעבור בכנסת ישראל.

זהבה גלאון: לא מדובר רק על הפטור מחובת הנחה.

זהבה גלאון: עצם הרעיון של משאל עם הוא רעיון שבא לפגוע במעמדה של הכנסת.

זהבה גלאון: אנחנו דמוקרטיה פרלמנטרית.

רוני בר-און: כל מה שנועד לפגוע במעמדה של הכנסת כשלעצמו, מצדיק פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: ההתרוצצות הבלתי נפסקת כאן לפגוע במעמדה של הכנסת, זה דבר שמעצם טיבו וטבעו צריך לפטור מחובת הנחה.

זהבה גלאון: אני לא יודעת למה מרמז אדוני, אבל אני יכולה להעלות בדעתי כמה וכמה רעיונות.

זהבה גלאון: אני לא ראיתי שכשהממשלה הזאת או ממשלות אחרות יצאו למלחמות, הן עשו משאל עם.

זהבה גלאון: מדובר על פינוי 17 עשר יישובים מרצועת עזה, האם על זה עושים משאל עם?

זהבה גלאון: בן גוריון ומנחם בגין העבירו כאן דברים הרבה יותר גדולים ולא עשו על זה משאל עם.

זהבה גלאון: הרעיון הזה בא לפגוע במעמדה של הכנסת.

זהבה גלאון: כשראש הממשלה מציע משאל עם מייעץ אז הוא מתכוון להתחכם, הוא רוצה להרוויח זמן.

זהבה גלאון: אנחנו מכירים את השיטות שלו.

זהבה גלאון: הנה, הוא מגרש את ערפאת, והנה הוא מפנה מאחזים, ועכשיו הוא מפנה את רצועת עזה ועכשיו הוא גם עושה משאל עם מייעץ.

זהבה גלאון: אין לזה תוקף, לא בטוח.

זהבה גלאון: זה חלק מהשהייה וההצהרות של ראש הממשלה שאין שום מעשים בצידן.

זהבה גלאון: מה שמדאיג אותי בהצעה של חבר הכנסת ארדן הוא זה שההצעה היא הצעה גזענית.

גלעד ארדן: זהבה, זה קשקוש.

גלעד ארדן: זו הצעה שלקוחה מרוב מדינות ארצות הברית.

גלעד ארדן: האם תגידי שהם גזעניים?

גלעד ארדן: זה מתוך אלה שבאו להצביע.

גלעד ארדן: את בכלל לא קראת את ההצעה.

זהבה גלאון: אני קראתי את ההצעה מילה במילה.

גלעד ארדן: את יודעת מה?

גלעד ארדן: אני מוריד את האחוזים ל-50%, האם את תומכת?

ענבל גבריאלי: מה זו ההצהרה הזאת?

ענבל גבריאלי: פתאום הרוב המיוחס לא חשוב?

זהבה גלאון: מדובר בהצעה גזענית.

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, אני מבקש להתמקד בשאלת הדחיפות, ולא כל כך בשאלת המהות.

זהבה גלאון: אבל, הדחיפות והמהות שלובים כאן.

זהבה גלאון: אי אפשר לנתק בינהם.

זהבה גלאון: העובדה שזה יצר כזה ויכוח סוער בתוך הקואליציה, אומרת דרשני.

זהבה גלאון: אסור לכנסת הזאת להעביר הצעת חוק של מישאל עם, בטח לא ברוב מיוחס.

זהבה גלאון: אם הכנסת הזאת רוצה להעביר תוכניות מדיניות, צריכה ברוב של 61 חברי כנסת לתמוך בהחלטות ממשלה.

זהבה גלאון: אם לממשלה אין רוב של 61 חברי כנסת, היא לא יכולה.

זהבה גלאון: תראה איזה שאלה מניפולטיבית נשאלת.

זהבה גלאון: האם זה משאל עם של הסכמה?

זהבה גלאון: זה משאל עם של ניסיון להכריח בכוח.

זהבה גלאון: מדובר ברעיון נואל שאני מציע שלא יקבל בכלל פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: אין ספק שהכנסת היא הריבון.

אחמד טיבי: יש כאן הצעה שבאה שוב לפגוע במעמדם של חברי הכנסת וזה בון טון.

אחמד טיבי: מטרת משאל עם לאחר הצבעה בכנסת היא לומר שהצבעה והכרעה בכנסת היא לא תקפה עד שהדבר יאושר במשאל עם.

אחמד טיבי: טוב אמרה חברת הכנסת זהבה גלאון כאשר היא הצביעה על הרוב המיוחס שמעוגן כאן בהצעת החוק שמטרתו אחת ויחידה, לנטרל את השפעת הקול של הבוחרים הערבים ולעשות מההכרעה הזאת, הכרעה יהודית ולא הכרעה דמוקרטית.

ענבל גבריאלי: מה לא בסדר?

אחמד טיבי: הנה, קיבלתי חיזוק לטענתי ולטענת חברת הכנסת גלאון מחברה שלך בסיעת הליכוד.

אחמד טיבי: האמת היא שזה מתאים להשקפת החיים ולאמירות הפוליטיות שלך, חבר הכנסת ארדן.

אחמד טיבי: אני לא מתפלא, אתה ממשיך באותו קו מדיני שהוא אנטי דמוקרטי.

אחמד טיבי: אגב, זו הסיבה שאני מתנגד לעריכת משאל עם.

אחמד טיבי: אני רוצה שההצעה הזאת תיפול בכנסת.

אחמד טיבי: אני עדיין לא בטוח אם צריך לתת לך להעביר את זה למליאה ולהעניק לך פטור מחובת הנחה ולחשוף את ערוות הקואליציה במליאה, או פשוט לקטול את הרעיון שלך בעודו באיבו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ארדן, ההצעה שלך היא הצעה שיש בה אלמנטים מביכים ומבישים.

אחמד טיבי: זו הצעה שהיא ביסודה הצעה גזענית.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת מיכאל גורלובסקי, בבקשה.

מיכאל גורלובסקי: כשאני שומע את המושג "משאל עם", אני מייד שואל לאיזה עם הכוונה?

מיכאל גורלובסקי: למה שאנשים העוסקים בהקמת רשת טרור ישתתפו במשאל עם כזה?

מיכאל גורלובסקי: לא מתאים לי שטרוריסטים יחליטו בנושאים הקשורים לעם היהודי ולגורלו.

מיכאל גורלובסקי: אני קורא בהצעת החוק כי אנשים המעורבים בטרור נגד העם היהודי יחליטו בסוגיה של טרנספר של יהודים.

מיכאל גורלובסקי: זה דבר שאסור לתת לו לקרות.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת דני יתום, בבקשה.

דני יתום: אני חושב שהסוגיה היא מאוד מורכבת ומאוד בעייתית ולא רק מין ההיבט הפרוצדורלי.

דני יתום: למיטב ידיעתי, מעולם לא נערך משאל עם במדינת ישראל.

דני יתום: הסוגיה עצמה היא לא פשוטה ואנחנו עדים לויכוח הולך ומעמיק בקרב החברה הישראלית.

דני יתום: דעתי ידועה.

דני יתום: אני חושב שבסופו של דבר אנחנו נצטרך לוותר על חלק גדול מאוד מאוד מאוד משטחי יהודה ושומרון וכל חבל עזה, תמורת שלום אמת.

דני יתום: לא בטוח שזה יקרה בדורנו.

דני יתום: אבל, אם נעמוד בפני הצורך הזה, הרי שנצטרך להחליט בין האפשרות להמשיך ולהחזיק חלקים גדולים של יהודה ושומרון ללא שלום, לבין ההיפך, לוותר חלקים גדולים מאוד.

דני יתום: הסוגיה היא מאוד מאוד בעייתית, מאוד רגשית, היא חוצה את הציבור במדינת ישראל.

דני יתום: אני לא בטוח שהסוגיה חוצה את הציבור בישראל בדיוק באמצע, במחציתו.

דני יתום: אבל, אין ספק שיהיו הרבה אנשים שיצדדו במהלך שכזה, ויהיו לא מעט אנשים בלשון של המעטה שיהיו נגד המהלך הזה.

דני יתום: הסוגיה של פינוי ועקירת יישובים היא סוגיה לא פשוטה, לא רק להחלטה, אלא אחת כמה וכמה לביצוע, אבל אני לא נבהל מן האפשרות שבסופו של דבר יוחלט על משאל עם בעניין הזה.

דני יתום: אני לא אומר שזה דבר שהוא הכרחי, אבל אני לא נבהל מן האפשרות הזאת שיוחלט על משאל עם.

דני יתום: אני כמובן אצביע כמו שאתם יודעים כיצד אני אצביע.

דני יתום: אני אצביע, לצערי הרב על פינוי חלקים מארץ ישראל, על פינוי יישובים, תמורת שלום אמת.

דני יתום: ההצעה הזאת, חבר הכנסת ארדן, היא הצעה מגמתית.

דני יתום: המטרה שלה זה לא לעודד משאל עם דמוקרטי, אלא המטרה שלה היא למנוע הכרעה דמוקרטית.

דני יתום: כבר דיברו בגין המרכיבים השליליים של ההצעה הזאת שיש בה בעיקר שניים, וזה אותם 60% והשאלה.

דני יתום: אני חושב שאני מהבודדים בחדר הזה שלא רכש השכלה משפטית, אבל כנראה שזוהי שאלה שהייתה נפסלת בבית משפט, מכיוון שהיא שאלה שמכוונת את העד.

דני יתום: אי לכך, אני חושב שהמהות היא מאוד בעייתית.

דני יתום: אבל, אני עוזב רגע את המהות ואני רוצה לשאול, למה המהירות?

דני יתום: מה קרה?

דני יתום: האם התחילו לפנות יישובים?

דני יתום: אני לא רואה את הדבר הזה קורה.

דני יתום: ראש הממשלה בעצמו אמר לנו שאין לו עדיין תוכנית.

דני יתום: גיורא איילנד כבר חזר מחוץ לארץ, כבר יושב על המדוכה.

דני יתום: אין לו תוכנית.

דני יתום: אם אין לו תוכנית, אז למה לרתום את העגלה לפני הסוסים?

דני יתום: מה קרה?

דני יתום: רוצה חבר הכנסת ארדן להעביר את זה, אנא יעביר זאת בדרך המקובלת, הרגילה, שבה יונח החוק הזה, ובבוא היום כאשר זה יקרה יגיע גם לקריאות הרלוונטיות.

דני יתום: לכן, אני מתנגד לפטור אותו מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה לך.

רוני בר-און: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב ראש, ההתרוצצות בליכוד סביב השאלה האם כן לפטור מחובת הנחה, לא לפטור מחובת הנחה, היא מובנת.

מאיר פרוש: למה שלא תהיה שם עצבנות בעניין הזה?

מאיר פרוש: בכל אופן קרה משהו לליכוד.

מאיר פרוש: ההצעה הזאת היא מחשידה בעיניי.

מאיר פרוש: אני גם שמעתי את אחד מתומכי הליכוד שמבקש משאל עם.

מאיר פרוש: אני חושב שלא צריך לתקוף את הנושא.

מאיר פרוש: מי שמתנגד למסור חלקים מארץ ישראל צריך להיאבק בדרכים שקיימות היום.

מאיר פרוש: אבל, לא לתת אפשרות שכתוצאה ממשאל העם אז נאמר הדבר הוכרע על-ידי העם.

מאיר פרוש: אני שמעתי שר בממשלת ישראל שאומר שברגע שזה יוכרע במשאל עם אז הוא מרים ידיים.

מאיר פרוש: גלעד, כאחד שמבקש להנהיג את הספינה הזאת של הרוויזיוניסטים ושתי גדות לירדן, אני חושב שאתה רוצה להכניס למלכודת את כל אלה שחושבים כך.

מאיר פרוש: אם אתה רוצה לעשות משהו שיימנע מראש הממשלה, אז תעביר החלטה במרכז הליכוד שכל מי שמוסר חלקים מארץ ישראל, אין לו זכות להיבחר שתי קדנציות לכנסת.

מאיר פרוש: אבל, אל תביא לנו כל מיני דברים שגורמים לכך שאין לכנסת מעמד.

רוני בר-און: חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

אהוד יתום: אדוני היושב ראש, היות ואין בהילות לביצוע צעדים חד צדדיים, ואני כל בוקר משתומם מחדש מה הבהילות בקביעת תאריכים לגבי ביצוע צעדים חד צדדיים, אז על אחת כמה וכמה אין בהילות במתן כלים לממשלה לבצע צעדים חד צדדיים, או לגרום לכך שצעדים חד צדדיים כאלו יעברו ברוב גדול.

אהוד יתום: אני לא אתן את ידי למצב שבו אני צופה שרוב העם, 60%-70%, יהיה בעד צעדים חד צדדיים, ועל כן לא נקל על הממשלה בעניין הזה.

אהוד יתום: יש דרכים אחרות לקבוע תהליכים דמוקרטיים.

אהוד יתום: זה לא הכלי הנכון, זה לא הכלי הראוי לצורך העניין.

אהוד יתום: אמרתי את זה לגלעד ארדן כבר לפני כן.

אהוד יתום: הנימוקים שלי הם פשוטים.

אהוד יתום: כל אמצעי שיקל על הממשלה הזאת בביצוע חד צדדיים, צריך לא להעניק לה.

אהוד יתום: בסיכומו של דבר, במידה ויהיה משאל עם אז כולנו נתייצב עם הדמוקרטיה.

אהוד יתום: אבל, להקל על הדמוקרטיה מהבחינה הזאת?

אהוד יתום: לא אני אתן את ידי.

רוני בר-און: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני חושב שהשאלה שצריכה להישאל כאן היא האם לתת פטור מחובת הנחה , ולא האם אנחנו תומכים או לא בהצעת החוק.

זהבה גלאון: איתן, זה שלוב ביחד.

איתן כבל: אני חושב שהצעת החוק היא "על הפנים".

איתן כבל: הנושא הוא על סדר היום, הוא מאוד מאוד על סדר היום, לפחות על-פי הספינים של ראש הממשלה.

איתן כבל: ייאמר לזכותו של חבר הכנסת גלעד ארדן, גם אם אינני תומך בהצעתו, להעלות את הנושא כיוון שהוא נמצא על המדוכה.

איתן כבל: אני אתמוך בפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: חבר הכנסת אליעזר צ'יטה כהן ,בבקשה.

אליעזר כהן: אני מאוד בעד משאל עם, אבל רק משאל עם לחוקה, לאחר שהצעת החוקה תאושר על-ידי הכנסת.

אליעזר כהן: העם יאשר את החוקה שהכנסת אישרה.

אליעזר כהן: אני מאוד נגד משאל עם שבה לעקוף את הכנסת ואת ההליכים הדמוקרטיים.

אליעזר כהן: לכן, אני אצביע נגד פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: חברת הכנסת דליה איציק, בבקשה.

דליה איציק: אדוני, תוכנה של ההצעה אין לה בעיניי זכות קיום, ולא מפני שמשאל עם הוא כלי לא נכון.

דליה איציק: אני הייתי שותפה בממשלה שדיברה על משאל עם.

דליה איציק: בעיניי משאל עם הוא כלי חשוב מאין כמוהו.

דליה איציק: אני לא בטוחה לגבי ראש הממשלה הזה.

דליה איציק: אגב, אני לא רוצה להגן עליו עכשיו, אבל הוא אמר לפני הבחירות בצורה מפורשת.

אהוד יתום: בהסכם.

דליה איציק: הוא לא אמר בהסכם, לא נכון.

דליה איציק: תקרא עשר פעמים את הראיונות שלו.

דליה איציק: לצערי הרב, הוא לא יבצע את מה שהוא אמר.

דליה איציק: מכל מקום, בעניין הזה אי אפשר להאשים אותו ברמאות.

דליה איציק: אתם העדפתם להיות מרומים.

דליה איציק: הוא לא יעשה שום דבר.

דליה איציק: אני קרועה בגלל תוכנה של הצעת החוק והסייגים ששמו לה.

דליה איציק: היא איננה מאפשרת לציבור שלם של אזרחים להשתתף כפי שמגיע לאזרחים להשתתף.

גלעד ארדן: למה אתם אומרים את זה?

דליה איציק: הבעיה של הוועדה הזאת, לצערי הרב זה לא בא מהכיוון של האופוזיציה, היא שכל פעם שמועלית דחיפות להצעת חוק אז מתייחסים לתוכנה.

דליה איציק: התוכן לא צריך להיות בהכרח מנותק מהאיך.

דליה איציק: לחבר הכנסת ארדן אין ספק שהצעת החוק היא דחופה כי ראש הממשלה אמר את מה שהוא אמר והדברים עשו סערה בכנסת ובממשלה.

דליה איציק: מי שלא אומר את זה לא אומר אמת.

רוני בר-און: דליה, אם הצעת החוק היא טובה והיא גם דחופה אז אין דילמה, כפי שהיה לדוגמא בהצעה של חבר הכנסת מצנע.

רוני בר-און: אם הצעת החוק היא דחופה אבל היא לא טובה, אז מתחילה הדילמה.

רוני בר-און: אם היא לא טובה, אבל דחופה אז גם אין דילמה.

דליה איציק: הדחיפות היא דחיפות.

דליה איציק: תוכן ההצעה קשה לי, ולכן אני אמנע.

רוני בר-און: חבר הכנסת גדעון סער,

רוני בר-און: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני משוכנע שהיעד הפוליטי שמנחה את חבר הכנסת ארדן שהוא למנוע נסיגה, לא ישורת על-ידי משאל עם, משום שלפי הערכתי האישית, הכוח שיש במשאל עם הוא לתת לגיטימציה למהלכים שהם באמת גם קורעי לב, והם גם קורעים את העם באופן אמיתי.

גדעון סער: אבל, משאל עם הוא דבר בעייתי.

גדעון סער: אומרים שמי שמביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם, ואני אצטט דברים שאמרתי בכינוס של 100 שנים לפטירתו של הרצל.

גדעון סער: הדברים הם דבריו של חוזה מדינת היהודים בספרו "במדינת היהודים".

גדעון סער: צריך שוב להביא את הדברים כי כאשר הכנסת התכנסה לציין 100 שנים לפטירתו של חוזה מדינת היהודים, המליאה לא הייתה מלאה.

גדעון סער: תיאודור הרצל אומר כך: "את משאל העם רואה אני כלא נבון, כי בפוליטיקה אין שאלות פשוטות שאפשר להשיב עליהן בהן או לאו סתם.

גדעון סער: בנוסף לכך, ההמונים עוד גרועים מהפרלמנטים, כפופים לכל אמונת שווא, ונוטים להישמע לכל צעקן קולני.

גדעון סער: נוכח המון עם מתקהל, לא ניתן לנהל לא מדיניות חוץ ולא מדיניות הפנים.

גדעון סער: " המוסד של משאל עם הוא בעייתי משום שהוא מכרסם בכוחם המחייב של הרשות המחוקקת והמבצעת לקבל סוג כזה של החלטות.

גלעד ארדן: כמו להוציא מהכנסת את החסינות, לא?

גדעון סער: אינני חושב שהדברים דומים.

גדעון סער: אבל, לכל אחד יש את האנלוגיות שהן לפי תפיסתו.

גדעון סער: בעניינים של מלחמה ושלום אינני מכיר אצלנו לפחות, ששאלות מכריעות של יציאה למלחמה, הסכמי שלום, פינוי יישובים, הוכרעו בעבר במשאלי עם.

גדעון סער: לכן, זה קצת בעייתי.

גדעון סער: חלק מהמציאות החקיקתית שלנו הוא חוק שחוקק בשנת 1999, שמתייחס להעברת הריבונות מידי לישראל לגורמים אחרים בשטחים שעליהם הוחל חוק השיפוט והמינהל.

גדעון סער: המעשה החקיקתי הזה לא הושלם עד היום משום שהוא היה טעון השלמה בחוק יסוד: משאל עם, והדבר הזה לא נעשה עד לרגע זה.

גדעון סער: ההצעה כשלעצמה יש בה בעיות כפי שצוין, סוגיה של רוב מיוחס.

גדעון סער: אפשר לדמיין סיטואציה שבה יהיו 61 חברי כנסת, או 70 חברי כנסת בכנסת, 59% בציבור המצביע, אבל 41% מהציבור המצביע יטילו וטו על החלטה של רוב בכנסת וגם רוב בציבור.

גדעון סער: יש גם בעיות אחרות.

גדעון סער: למשל, השאלה שכבר מוגדרת מראש בתוך מעשה החקיקה בכל מקרה של מהלך מדיני עתידי כזה או אחר.

גדעון סער: מאחר שאמרתי שזה חלק מהמציאות החקיקתית, הרעיון של משאל עם קיבל כבר איזשהו עיגון בין אם אנחנו שמחים על זה ובין אם לאו.

גדעון סער: זה דבר שצריך לטפל בו בהסכמה רחבה ככל שניתן, או בהצעה שבאה מטעם הממשלה או בהצעה שבאה מטעם קשת די רחבה, אבל לא ביוזמות פרטיות.

גדעון סער: לכן, אני אתנגד לבקשה.

רוני בר-און: חבר הכנסת ארדן, נא לענות למי שאתה רוצה לענות ולומר דברי סיכום.

רוני בר-און: אחר כך נעבור להצבעה.

גלעד ארדן: אני רוצה לענות לכל חברי הכנסת שאמרו שזה לא היה אף פעם וזה פגיעה בריבונות הכנסת.

גלעד ארדן: העובדה שזה לא היה אף פעם לא אומרת שנעשו פה רק דברים חכמים.

גלעד ארדן: אני לא חושב שצריך להידרש להרצל בשביל לצטט מה נכון ומה לא נכון.

גלעד ארדן: אנחנו לא לוקחים כל מודל וכל דבר שנאמר פה על-ידי כל אחד מאבות האומה ומיישמים אותו.

גלעד ארדן: אתם דיברתם על ריבונות הכנסת או הפרלמנט.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר לכם שאני בדקתי את הנושא ויש היום רק שישה פרלמנטים בכל הגלובוס שהמכשיר הזה של משאל עם לא קיים בהם, ולא מדובר דווקא בפרלמנטים המתקדמים ביותר או הנאורים ביותר.

גלעד ארדן: כנראה שכל מדינות אירופה לא מבינות את החוכמה הגדולה שזה פוגע בריבונות שלהן, חברת הכנסת גלאון.

גלעד ארדן: המדינות הנאורות בעולם נעזרות במכשיר הזה של משאל על נושאים הרבה הרבה פחות אקוטיים וגורליים מהנושאים שאנחנו מדברים עליהם כמו לעקור משפחות ממקום מסוים בו הן חיות עשרות שנים ובו הן מגדלות את הילדים שלהן.

גלעד ארדן: אין פה שום ריבונות של הכנסת.

גלעד ארדן: ידידי חבר הכנסת אהוד יתום, איך זה נותן למכשיר לראש הממשלה או לממשלה להעביר את הנסיגה?

גלעד ארדן: הרי אני לא מדבר על משאל עם שהוא בא במקום החלטת הכנסת או לפני, שאחרי זה שר יכול לומר: "ראיתי את תוצאות משאל העם ועכשיו אין לי ברירה, אני חייב לתמוך".

גלעד ארדן: קודם תתכבד הממשלה והשרים שנבחרו להנהיג, וכל אחד יצביע בממשלה מה שהוא יצביע וייתן את הדין על כך לכאן או לכאן.

גלעד ארדן: אחר כך זה יבוא לכנסת וכל חברי הכנסת יחליטו מה שיחליטו.

גלעד ארדן: חלק יושפעו מהלחצים שיופעלו עליהם בקואליציה וחלק לא יושפעו ויצביעו מה שיצביעו.

גלעד ארדן: גם ממשלות השמאל הבינו בסופו של דבר שלא צריך לחזור על טעויות העבר.

גלעד ארדן: מטרת ארגוני הטרור היא ליצור קרעים אצלנו, ולא לנצח אותנו.

גלעד ארדן: הם לא יכולים לנצח אותנו צבאית.

גלעד ארדן: כשאנחנו הולכים לפנות 7,500 איש מבתיהם, ואולי יותר, אנחנו צריכים לדאוג שהם יבינו שזה לא נעשה תחת לחץ פוליטי של מישהו שלחץ על חבר כנסת אחר בקואליציה וזה עבר על חודו של קול.

גלעד ארדן: בגלל זה גם יצחק רבין הסכים לדבר על הרעיון של משאל עם בגולן.

גלעד ארדן: אנחנו צריכים לוודא שאותם אנשים יצאו מביתם אחרי שהם ידעו שרוב מסיבי בעם תומך בזה.

גלעד ארדן: בגלל זה אני לא מבין את ההתנגדות של ראש הממשלה.

גלעד ארדן: ראש הממשלה הזה מזוהה עם המילים "הסכמה רחבה" מאז שאני זוכר אותו.

גלעד ארדן: הוא תמך בהצעת חוק קיצונית יותר של סילבן שלום, שדורשת אפילו רוב קיצוני.

גלעד ארדן: ולכן, אין בהצעה הזאת שום דבר גזעני.

גלעד ארדן: ההצעה הזאת נלקחה ממודל שקיים ברוב מדינות ארצות-הברית שאומר שבנושאים גורליים, אתה לא רוצה שיבוא משאל עם וזה יעבור גם על חודו של קול, 50,1 מול 49,9.

גלעד ארדן: לכן ביקשתי שיהיה 60% מאלה שבאו להצביע.

גלעד ארדן: זה לא מונע מערביי ישראל לבוא להצביע, חבר הכנסת טיבי.

מיכאל גורלובסקי: זו בדיוק הבעיה.

מיכאל גורלובסקי: אתה נותן לתומכי טרור להצביע.

גלעד ארדן: אני לא חושב שיש חולק על עניין הדחיפות.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעה זו.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד מתן פטור מחובת הנחה ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: 3 נגד 11.

רוני בר-און: אני קובע שלא ניתן פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק

רוני בר-און: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר היום והוא קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק.

רוני בר-און: הצעת החוק הראשונה היא הצעת חוק איסור שידורים שלא כדין (תיקוני חקיקה).

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה או לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: הצעת החוק השנייה היא הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 20) (שידורי רדיו ארציים ייעודיים).

רוני בר-און: האם מישהו רוצה להתבטא בעניין הזה?

זהבה גלאון: ועדת כלכלה.

דליה איציק: זה נראה לי פר אקסלנס ועדת הכלכלה.

רוני בר-און: אם כן, מי בעד להעביר את הצעות החוק הנ"ל לוועדת הכלכלה ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: אני קובע שששתי ההצעות עברו לוועדת הכלכלה.

רוני בריזון: אדוני, אני הייתי מציע לצרף באותה הזדמנות את סעיף ד.

רוני בריזון: זו הצעת חוק שלי והיא עוסקת בדיוק באותם נושאים.

רוני בר-און: נכון, בקשת יושב-ראש ועדת הכלכלה להעברת הצעת חוק לתיקון פקודת הטלגרף (איסור פרסום באמצעי תקשורת בלתי חוקיים ואיסור השמעה במוסדות ציבוריים), התשס"ג-2003, (פ/918) של חבר הכנסת רוני בריזון, מוועדת החוקה חוק ומשפט לדיון בוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: האם יש לנו פה עמדה של ועדת חוקה?

רוני בר-און: יש הסכמה של חבר הכנסת מיכאל איתן יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: בנסיבות העניין, מי בעד ההצעה הזאת ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: חבר הכנסת בריזון, את העניין שלך נצטרך להעביר למליאה כדי שהמליאה תאשר את ההמלצה שלנו.

רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בהצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון-הארכת אשרות ורשיונות ישיבה לעובד זר), התשס"ג-2003 של חבר הכנסת רשף חן וקבוצת חברי כנסת, (פ/1547), וכן, הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון-הארכת אשרה לעובד זר בתחום הסיעוד), התשס"ד-2003 של חבר הכנסת שאול יהלום, (פ/1849).

ענבל גבריאלי: שתי ההצעות לוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: חבר הכנסת בריזון, מהי נטיית ליבך?

רוני בריזון: לפי דעתי, יש להעביר את הצעתו של רשף חן לוועדת הפנים.

רוני בר-און: מי בעד ועדת הפנים ואיכות הסביבה ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: בהיעדר נמנעים, שתי ההצעות הועברו לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

ענבל גבריאלי: היו שתי הצעות גם לוועדת הפנים וגם לוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: הצבענו, היה רוב לוועדת הפנים.

רוני בר-און: העניין נגמר.

רוני בריזון: אמת אדוני דובר.

רוני בריזון: לכן, ההצעה היא לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: מי בעד ועדת החוקה, חוק ומשפט ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: עבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום

רוני בר-און: אנחנו עוברים לקביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא "הידיעות בדבר בדיקת פעילי שמאל על-ידי השב"כ" של חברי הכנסת: זהבה גלאון, אברהם בורג, רשף חן, ועזמי בשארה.

זהבה גלאון: אנחנו ביקשנו בוועדת החוקה.

ענבל גבריאלי: ועדת חוץ וביטחון.

רוני בר-און: ואם יבוא נציג השב"כ והוא יאמר שהוא לא יכול להגיד את הדברים שהוא רוצה להגיד?

זהבה גלאון: אם אתה מעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון, זה אומר שאחד ממציעי ההצעות פה לא יכול להשתתף בדיון הזה.

רוני בר-און: חברת הכנסת גלאון, גם המציע, אפילו אם הוא לא אותו אחד שאת מכוונת אליו, ואני מנחש מיהו, יכול להציג את ההצעה שלו, ודינו כדין חבר כנסת אחר שאיננו חבר ועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: שנפתח הדיון הוא יוצא החוצה.

זהבה גלאון: כשיש הצעה שלי שעוברת לוועדת החוץ והביטחון, אני מציגה אותה ואני נשארת במהלך הדיון.

רוני בר-און: אני זוכר לפחות דיון אחד שדיברנו על התחקירים בעניין משפחות המתאבדים, את דיברת וביקשו ממך לצאת לפני שהדיון התקיים.

זהבה גלאון: לא, בשום פנים ואופן.

זהבה גלאון: אני דיברתי על הנושא של אלה שלא רצו להתגייס מטעמי מצפון, הייתי בכל הדיון.

זהבה גלאון: ראש הממשלה היה בדיון.

זהבה גלאון: אחר כך, כשהוועדה התחילה לדון בנושאים שלה, אני יצאתי.

זהבה גלאון: תמיד מציע, משתתף בדיון.

זהבה גלאון: האם הוא בא ליופי?

זהבה גלאון: האם אנחנו נרות שעווה?

דני יתום: אני לא מוצא שום סיבה שחבר כנסת מסוים, גם אם הוא ממפלגה לא יהודית או לא ציונית, לא ישתתף בדיון.

דני יתום: אני לא מוצא שום סיבה שחבר הכנסת עזמי בשארה לא ישתתף בדיון בסוג נושא מסוים.

דני יתום: למה האכסניה משנה?

דני יתום: אם מביאים את אנשי השב"כ לוועדת החוקה, חוק ומשפט, או לוועדת החוץ והביטחון, אז מה ההבדל?

דני יתום: בכנסת הקודמת, למיטב זכרוני, חבר כנסת מאחת המפלגות הערביות היה חבר בוועדת החוץ והביטחון.

זהבה גלאון: היו ימים אחרים.

זהבה גלאון: אני אומר לך מה יהיה, הוא יאמר מייד שהוא מעביר את זה לוועדת משנה ולא יהיה דיון.

דני יתום: אני לא רוצה שום מניעה שחבר הכנסת בשארה ישתתף בכל הדיונים הרלוונטים שמקומם נכון בוועדת החוקה, חוק ומשפט אם - - -

רוני בר-און: מה ההצעה שלך?

רוני בר-און: האם אתה רוצה להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון או לוועדת החוקה, חוק ומשפט?

דני יתום: לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: חבר הכנסת ליבוביץ, בבקשה.

אילן ליבוביץ: אני חושב שאם זה יגיע לוועדת החוקה אז אותם גורמים יבואו ויאמרו מייד שהם לא יכולים לספר דבר, וכשזה יגיע למליאת ועדת החוץ והביטחון, זה יועבר לוועדת משנה.

רוני בר-און: אני רוצה להזכיר שהשר גדעון עזרא שהשיב על הצעה זו לסדר יום, ביקש להעביר את זה לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עקיפה), התשס"ג-2003 (פ/356)

רוני בר-און: הנושא האחרון הוא בקשת חבר הכנסת איתן כבל לדון מחדש בהחלטת ועדת הכנסת להעביר את הצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור עקיפה), התשס"ג-2003 (פ/356) לדיון בוועדת הכספים.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, לא ידעתי בכלל שיש דיון בנושא הזה, ואני מקווה שאתה גם מאמין לי.

רוני בר-און: כן, אבל תבדוק את זה אצלך בבית.

רוני בר-און: אני מאמין יותר לוועדה שקיבלתם את ההודעה, העוזרים שלך קיבלו.

רוני בר-און: אבל זה לא חשוב, לא הופעת לא הופעת.

איתן כבל: בכל מקרה, אני מודה לך שהסכמת להעלות את הנושא.

איתן כבל: האכסניה הטבעית לעניין הזה היא ועדת הכלכלה, נקודה.

איתן כבל: כל מילה בעניין הזה היא מיותרת.

רוני בר-און: אם כך, אנחנו נעשה פה שתי הצבעות.

רוני בר-און: מי בעד לדון בעניין הזה מחדש ירים את ידו?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: מחליטים לדון מחדש.

רוני בר-און: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.