ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-04-05 10:30

יעקב ליצמן: אני פותח את הישיבה.

נסים דהן: אני חייב למחות בתוקף על ההתנהלות של האוצר עם ההבטחות שלו החוזרות ונשנות שלקראת חג הפסח לא יהיה עובד במדינת ישראל שלא יקבל משכורת.

נסים דהן: לצערנו הרב הדברים האלה לא מתממשים.

נסים דהן: אנחנו מקבלים כל יום תלונות מרשויות מקומיות, ממועצות דתיות, מעמותות שהיו צריכות לקבל 25% מהתקציב שהמדינה הייתה צריכה להעביר להן.

נסים דהן: אומנם חוק התקציב התקבל רק לפני שבוע, אבל הובטח לנו על ידי האוצר שבחג הפסח לא יהיה עובד במדינת ישראל שלא יקבל את שכרו.

נסים דהן: רשויות מקומיות, מועצות דתיות, עמותות שנתמכות על ידי המדינה היו צריכות לקבל תקציב, לפחות 25% מהתקציב שלהן עד חודש אפריל.

נסים דהן: מרגע שעבר חוק התקציב, המדינה צריכה לעשות הכל כדי להעביר להן את אותם 25% שמגיעים להן.

נסים דהן: הדברים האלה לא מתבצעים.

נסים דהן: אני חושב שצריכה לצאת מכאן זעקה גדולה.

נסים דהן: אנחנו קוראים למשרד האוצר ולממשלה לעשות הכל שמהשכורות לחודשים מרס ואפריל ייכנסו בזמן, כדי שהאנשים האלה יוכלו לחגוג את חג הפסח.

נסים דהן: מדובר באנשים עובדים, לא באנשים שלא עובדים וצריכים תמיכה.

1028: אנחנו אמנם הולכים להיפגש כאן פעם או פעמיים בשבוע, אבל כסף לא נראה מזה.

1028: זאת דעתי.

1028: משרד האוצר יבטיח, משרד הפנים יבטיח, אבל מזה לא מקבלים משכורת.

1028: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לזמן את שר הפנים ואת שר האוצר כדי שיתנו את הדין, כדי שיאמרו מי יקבל משכורת ומי לא.

1028: אנחנו לא ניתן למצב הזה שראשי ערים לא משלמים משכורות להמשיך.

1028: כל הדיונים שאנחנו עושים פה כרגע הם טובים, אבל הם לא יביאו כסף.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם זה יביא כסף או לא, אבל כפי שנהגתי עד היום אנחנו לא נתעייף.

יעקב ליצמן: אני מבין שישבו אתמול עם נציגי בנק דקסיה ומחכים לתשובה סופית.

יעקב ליצמן: אני לא צריך לחזק את חברי הכנסת כי מספיק מה שנאמר כאן, אבל ברור לי שאני איתם.

יעקב ליצמן: אם לא תהיה משכורת - לא יהיו חיים קלים לאוצר.

1028: לא רק לאוצר, גם למשרד הפנים, גם לכל משרדי הממשלה האחרים.

יעקב ליצמן: אני לא הולך לציין מי אשם, אבל מה שבטוח זה שמה שהיה לא יהיה.

יעקב ליצמן: אני אטרטר את כולם.

יעקב ליצמן: אני אעשה ישיבה פעמיים ביום, אני אזמין שרים, אני אזמין את ראש הממשלה.

יעקב ליצמן: רבותיי, המצב לא יכול להימשך.

יעקב ליצמן: אני מציע שנשמע עדכון לגבי איפה עומדים הדברים.

חיים אורון: אני מתנגד לתעלה שנכנסנו אליה.

חיים אורון: עם כל הכבוד למשכורת של חודש אפריל - ואני לא צריך להגיד פה מה דעתי לגבי תשלום משכורת - זה לא מה שמונח על השולחן.

חיים אורון: יוצא עוד הפעם שאנחנו צריכים לדאוג למשכורת של לפני פסח.

חיים אורון: מה שמונח על השולחן זה המשבר המתמשך ברשויות המקומיות שהוא בעיקרו תוצאה של מדיניות ממשלתית מטורפת של קיצוץ 2.5 מיליארד.

חיים אורון: הוסיפו מיליארד וחצי שקל.

חיים אורון: זה לא מספיק.

חיים אורון: תוך כדי התרגיל הזה נוצר כל ה"ברוך".

חיים אורון: זה לא נושא של תשלום של חודש, אלא יש פה התנהלות בלתי אפשרית.

חיים אורון: אני קורא בעיתון על כך ששר הפנים אומר שהוא רוצה ועדת חקירה לגבי מה שקרה עם הבנקים, לגבי מה שקרה עם דקסיה, לגבי מה שקרה עם האשמות ההדדיות בין פקידים מאוד בכירים בממשלה.

חיים אורון: יש פה משהו שמעלה ריחות לא טובים בהתנהלות הזאת, כולל בהאשמות שנשמעו, כולל בהאשמות נגד מי שמשלם את המחיר שזה החברים שעדי מייצג אותם פה.

חיים אורון: אנחנו הכתובת היחידה שנשארה.

חיים אורון: העניין הזה צריך להתבהר עד הסוף.

יעקב ליצמן: אני מסכים עם כל מה שנאמר.

יוסי שטיינברג: משרד האוצר ומשרד הפנים פירסמו קול קורא בחודש הקודם הפונה גם לבנקים וגם לגופים אחרים שיש באפשרותם לתת אשראי לרשויות המקומיות.

יוסי שטיינברג: הוא מציע לתת בטוחות זכות תמורת האשראי שהם יעמידו לרשויות המקומיות.

יוסי שטיינברג: במקביל לקול הקורא שהקיף 80 רשויות מקומיות, נותרו עוד 18 רשויות מקומיות שהערכה המקצועית של משרד הפנים והמשרד האוצר הייתה שהבטוחות עלולות להזיק להן.

חיים אורון: מה המאפיין של 18 הרשויות האלו?

יוסי שטיינברג: החשיפה הבנקאית מבחינת האשראי הבנקאי שקיימת ב18 הרשויות יותר גדולה ומשמעותית מאשר ב80 האחרות.

יוסי שטיינברג: זאת הסיבה שהגענו למסקנה שלא נכון לתת להן את אותן בטוחות של 80 רשויות, אלא נכון יותר להשיג להן אשראי מהמערכת הבנקאית בדרכים אחרות.

נסים דהן: זה יהיה יותר יקר.

נסים דהן: לא מספיק שהן בצרות, הן גם יצטרכו לשלם על האשראי עוד אחוז אחד ריבית.

אוסקר אבו-ראזק: אם היו מכניסים אותן בתוך ה-80 המצב היה הרבה יותר גרוע.

יעקב ליצמן: 80 מסודרות?

יוסי שטיינברג: יש מגעים עם הבנקים המסחריים ועם בנק דקסיה.

יוסי שטיינברג: אנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים לגבי 80 הרשויות המקומיות במגעים שלהן עם הבנקים המסחריים.

יוסי שטיינברג: אין מוטיבציה גדולה בבנקים האחרים לתת אשראי לרשויות האלו.

יוסי שטיינברג: הרשויות שנמצאות ברשימת ה-80 הן רשויות שהאטרקטיביות לתת להן אשראי לא גדולה.

יעקב ליצמן: אין שום פתרון.

יעקב ליצמן: אתה מדבר איתי על היותר חלשים, כשאני יודע שהיסוד לא טוב.

יוסי שטיינברג: אני מדבר על 80 הראשונות.

יוסי שטיינברג: חשוב לנו לשמוע מה העמדה של בנק דקסיה לגבי 80 הראשונות.

יוסי שטיינברג: אנחנו אמורים לקבל היום את התשובה הסופית של בנק דקסיה לגבי הנושא הזה.

יוסי שטיינברג: התשובה של הבנק יכולה לתת פתרון ומענה לגבי 80 הרשויות האלו.

יוסי שטיינברג: לגבי ה-18 האחרות יש נכונות יותר גדולה מהבנקים האחרים לתת אשראי.

יוסי שטיינברג: שם הפתרון יהיה יותר מהיר.

יעקב ליצמן: מחר בבוקר תהיה ישיבה נוספת.

יוסי שטיינברג: החודש הוקדמו התשלומים של 100 מיליון שקל לנושא השכר.

יוסי שטיינברג: אנחנו עושים מאמץ פרטני לכל רשות ורשות כדי שלא תהיה בעיה עם השכר.

יוסי שטיינברג: הטיפול לכל רשות יינתן לפי הצרכים של אותה רשות.

נסים דהן: מנכ"ל משרד הפנים לא יודע מזה.

1028: האם אפשר לקבל את שמוות ה-80 וה-18?

יעקב ליצמן: אני אכנס מחר ישיבה רק על הנושא הזה.

חיים אורון: אני מקבל את העניין שנתכנס כל יום, אבל אי אפשר לבוא ולהגיד שאם יש תשובה שלילית מדקסיה אנחנו בבעיה.

חיים אורון: צריך להגיד מה הפתרון.

חיים אורון: יכול להיות שיש 50% סיכוי שיגידו לא, יכול להיות שזה יהיה יותר.

חיים אורון: האם יש איזו שהיא תוכנית אלטרנטיבית, או שרק כשיתנו תשובה שלילית יתחילו לדון מה עושים?

חיים אורון: אני מסרב להיכנס לסיפור של משכורת אפריל.

חיים אורון: מה האלטרנטיבה שרואים לנגד העיניים?

חיים אורון: מה הסכום שעליו מדובר לגבי אותן 80 רשויות?

יוסי שטיינברג: אנחנו מקווים שהתשובה לא תהיה שלילית לעניין הזה.

יוסי שטיינברג: במידה והתשובה תהיה אחרת, אז יש כמה וכמה אפשרויות.

יוסי שטיינברג: אין לנו אפשרות לפרוס את זה עכשיו, כי הקול הקורא מסתיים ב-7 לחודש.

יוסי שטיינברג: הקול הקורא מציע להעמיד אשראי.

יוסי שטיינברג: הוא אומר שנקודת התפר בין שתי התקופות היא ה-7 לחודש.

יוסי שטיינברג: אנחנו היום עוד לא יודעים את התשובה הסופית של הבנקים.

יוסי שטיינברג: יש לנו את האפשרות לתת אותה עד ה-7 בחודש.

יוסי שטיינברג: באותו יום נדע איפה אנחנו עומדים מבחינת איפה יש אשראי ואיפה אין.

יוסי שטיינברג: ההנחה היא שהתשובות מהבנקים לא יהיו של שחור או לבן.

יוסי שטיינברג: יהיו רשויות מקומיות שיקבלו את כל האשראי, יהיו רשויות אחרות שלא יקבלו את כולו אלא רק חלק.

יעקב ליצמן: אתם לא נותנים הנחייה אחידה לכולם?

יוסי שטיינברג: אנחנו לא נותנים הנחייה לבנקים מהסיבה שהבנקים כגופים פרטיים יחליטו למי הם נותנים אשראי וכמה.

חיים אורון: כמה נמצאים ב-80?

חיים אורון: האם מדובר במיליארדים, או במאות מיליונים?

יוסי שטיינברג: מדובר בסדר גודל של 500 מיליון שקל.

יוסי שטיינברג: זה סכום האשראי שהן צריכות לצורך מימון תוכנית ההבראה.

יוסי שטיינברג: זה יתחלק בין הגורמים שיתנו את האשראי.

חיים אורון: מישהו מסוגל להציג לנו נתונים לגבי היקף הסיפור ועל מה מדברים?

יוסי שטיינברג: הסכומים שעליהם אנחנו מדברים זה סך הסכומים שדרושים לרשויות המקומיות לאורך כל תוכנית ההבראה.

יעקב ליצמן: יש פער בין השילטון המקומי לאוצר של לפחות 2 עד 3 מיליארד שקל.

נסים דהן: זה לא 500 מיליון.

עדי אלדר: נדמה לי שאני משתתף בתיאטרון אבסורד.

עדי אלדר: זאת ישיבה רביעית של ועדת הכספים, כשכל ישיבה אומרים היום או מחר העסק עומד להיגמר.

עדי אלדר: אנחנו רחוקים מלסיים את הפרשה המבישה הזאת למדינת ישראל.

עדי אלדר: הבנקים עושים בית ספר לממשלת ישראל, לכנסת ישראל ולכולם.

נסים דהן: בצדק, כי הממשלה חוקקה את החוק המצחיק הזה.

עדי אלדר: יכול להיות ש700 אלף השקלים שמנהלי הבנקים מרוויחים בחודש לא מספיקים להם, הם צריכים שנוסיף להם כדי שיוכלו לגמור את החודש.

עדי אלדר: הבנקים גורמים לקריסה של השילטון המקומי במדינת ישראל.

עדי אלדר: אנחנו, הרשויות המקומיות, משלמים ריבית של 600 מיליון שקל לבנקים בשנה.

עדי אלדר: אנחנו משלמים את המחיר.

עדי אלדר: מי זה אנחנו?

עדי אלדר: ראשי הרשויות, עובדי הרשויות, כשבסוף זה יתגלגל לאזרחי המדינה.

עדי אלדר: מדובר במערכת ענקית במדינת ישראל שפשטה רגל.

עדי אלדר: אחד מהשניים: או שהבנקים יתנו אשראי ואם לא אז לנקוט נגדם בסנקציות, או שממשלת ישראל תעמיד אשראי במקום הבנקים.

עדי אלדר: אנחנו לא מסוגלים להמשיך ולהתנהל בצורה הזאת.

עדי אלדר: אני מאוד מעריך את הסבלנות שלך, אדוני היושב-ראש, כי זאת הפעם הרביעית שאתה מכנס את הוועדה, אבל כל פעם אנחנו מסתובבים סביב עצמנו.

עדי אלדר: לא צריך לפזר היום את הישיבה בלי שמקבלים החלטות ברורות.

עדי אלדר: אם הבנקים לא נותנים, אז הממשלה צריכה לבוא ולהציע מקורות חלופיים.

יעקב ליצמן: את זה נעשה עד מחר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר את הנושא של עובדי המועצה הדתית.

נסים דהן: לא רק מועצות דתיות, גם עמותות.

דב קהת: זה מחולק לשלושה נושאים: תקציב נדרש, תקציב שאושר, והחוסר שקיים בפועל.

דב קהת: כשמשרד הפנים הגיע למו"מ בין השילטון המקומי לממשלה, הוא ציין שעל מנת להסדיר את המערכת צריך תוספת למענק האיזון במעבר בין 2004 ל-2005 של מיליארד 200 מיליון שקל.

דב קהת: אושרו בסופו של דבר כ-600 מיליון.

דב קהת: נוצר חסר של 600 מיליון.

דב קהת: מענק לכיסוי גירעון ל-3 שנים של מיליארד 850 אושר ומבוצע.

דב קהת: הלוואות לכיסוי גירעון של מיליארד וחצי מחולקות ל-3 שנים.

דב קהת: שוחררו בשנת 2004 כ150 מיליון.

דב קהת: יש חוסר של מיליארד 350 מיליון תזרימית.

דב קהת: ההלוואות לפיתוח שאושרו במסגרת ההסכם בין הממשלה לרשויות המקומיות היו 500 מיליון שקל.

דב קהת: אם אין הלוואות, אז חסר 500 מיליון.

1028: 500 זה לכולם?

דב קהת: כן.

דב קהת: גירעון בגין איחור שקשור בהקפאת האשראי - 150 מיליון שקל.

דב קהת: זה בא בהוצאות מימון גבוהות.

דב קהת: תוכנית ההבראה התחילה במרס שנה שעברה.

דב קהת: רק בנובמבר התקבלה החלטה בבית הדין הארצי לעבודה.

דב קהת: עד היום עוד לא גמרו את הפיטורים.

דב קהת: יש החלטות של בית המשפט להחזיר עובדים כי לא משלמים להם את מה שמגיע להם בגין ביצוע הפיטורים.

דב קהת: זה כ600 מיליון.

דב קהת: התקציב הנדרש זה 5 מיליארד 800, התקציב שאושר זה 4 מיליארד 450, כשהחוסר מבחינה מימונית הוא 3 מיליארד 200 ומבחינה תקציבית מיליארד 350.

דב קהת: כשהיו לנו את הדיונים עם הממשלה, שאלו מאיפה מביאים את המיליארד 350.

דב קהת: התשובה היתה מיחזור הלוואות.

דב קהת: ירון זליכה העריך שהמיחזור ייתן מיליארד 200.

דב קהת: לפי הנתונים שלנו הוא יכול לתת מיליארד וחצי.

דב קהת: זה הפתרון המעשי כדי ליצור את הפער הזה וכדי לאזן את התקציב.

חיים אורון: זאת אומרת שהתביעה למערכת הבנקאית היא קרוב ל-5 מיליארד שקל, שזה ה3.2 חוסר מימון והמיחזור הלוואות.

דב קהת: זה כלול בתוכו.

נסים דהן: איך יש פער בין 600 מיליון של האוצר למיליארד 800?

דב קהת: 600 זה לשנה אחת.

חיים אורון: הבנקים מדברים על סידרי הגודל האלה?

יוסי שטיינברג: זה דיפרנציאלי בין הרשויות.

אוסקר אבו-ראזק: הבנקים לא רוצים להיכנס ל-80.

חיים אורון: כמה זה ה80 מתוך ה3.6?

אוסקר אבו-ראזק: 60%.

חיים אורון: אומר אוסקר שמתוך ה3.6 60% זה ה80.

חיים אורון: אנחנו מדברים על בעיה של 2 וחצי מיליארד שקל.

חיים אורון: אני צודק במספר?

אוסקר אבו-ראזק: כל אחד מהסכומים האלה זה משהו אחר לגמרי.

נסים דהן: זה חוסר הכסף במערכת.

יעקב ליצמן: אני מצפה לתשובות מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: אני מבקש מהמנכ"לים לבוא הנה.

יעקב ליצמן: אם זה לא יעזור, אנחנו נזמין ליום שלישי ישיבה עם השרים עד שנגיע לפתרון.

יעקב ליצמן: אני מבקש מאוד שלקראת הישיבה מחר גם האוצר וגם השילטון המקומי יגיעו אלינו עם נתונים מוסכמים.

חיים אורון: המסמך הזה הוא המסמך של השילטון המקומי.

חיים אורון: אנחנו צריכים לקבל מסמך ממשרד הפנים, שיבוא ויגיד מה המספרים שבהם אנחנו מדברים.

חיים אורון: כל אחד מבין שיש הבדל של יום ולילה כשמדברים על 600 מיליון לעומת כשמדברים על 2 מיליארד.

חיים אורון: אם שאלת האשראי ברשויות המקומיות שלא פתורה מגיעה לסכומים של מעל ל-2 מיליארד שקל.

חיים אורון: .

יעקב ליצמן: אנחנו דיברנו על טענות השילטון המקומי לגבי מס הכנסה.

יעקב ליצמן: מכיוון שהבטחתי לאיתן לא להתעמת עם הרשויות אמרתי שהישיבה תהיה בנוכחות חברי כנסת ופקידי ממשלה.

עדי אלדר: אנחנו, השילטון המקומי, לא מחפים על שום עבריין שצריך לשלם מס ולא משלם.

עדי אלדר: אנחנו לא בעניין הזה.

עדי אלדר: אנחנו בעניין אחר.

עדי אלדר: לראשי הרשויות אין ממה לשלם.

עדי אלדר: לפני דקה ישבתם וראיתם את ההתמוטטות של השילטון המקומי.

עדי אלדר: למי ישלם ראש רשות עם מעט הכסף שיש לו?

עדי אלדר: הוא דואג קודם כל לשלם שכר לעובדים כדי שיוכלו ללכת למכולת, רק אחר כך הוא מתחיל לשלם לאחרים.

עדי אלדר: לקבלנים אין כוח כלפינו.

עדי אלדר: הם יכולים לתבוע אותנו למשפט.

עדי אלדר: כל אלה הנושים שלנו.

עדי אלדר: למס הכנסה יש את הפריבילגיה שהוא יכול לזמן ראש עיר לחקירה פלילית.

עדי אלדר: הוא עושה את זה בחפץ לב.

עדי אלדר: הראשון היה כרמי גילון, ראש השב"כ לשעבר.

עדי אלדר: צריך לשאול למה כרמי גילון, שהוא איש רציני, לא שילם את מה שהוא חייב למס הכנסה.

עדי אלדר: אני מבקש בתקופה הזאת של התמוטטות רשויות מקומיות לא לקרוא לראשי ערים לחקירות, לא לאיים עליהם בפתיחת תיקים ובבתי משפט.

עדי אלדר: זאת בושה למדינה.

עדי אלדר: לא מדובר בפושעים, לא מדובר בעברייני מס.

עדי אלדר: אנחנו רוצים לשלם, אבל למי שלא יכול לשלם צריך לדחות את התשלום, לא צריך לאיים עליו.

עדי אלדר: זאת הבקשה שלי.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר על המועצות הדתיות.

יעקב ליצמן: אפילו שכבר אין מועצות דתיות עדיין קוראים להן לחקירות במס הכנסה.

נסים דהן: אני מציע שלא נתייחס לשמות ולחקירות, כי אני לא בטוח שהחקירות והשמות זה בעקבות אי תשלום.

נסים דהן: בואו נדבר ברמה העקרונית.

יעקב ליצמן: אתה צודק.

1028: התגובה היא רק לבעיות שיש בתוך הרשות.

1028: אם יש איזה שהוא עבריין שיש לו משהו אישי זה כבר סיפור אחר.

1028: אנחנו לא מדברים פה על משכורת של פסח או משכורת לאחר פסח, אלא על מציאת פתרון לרשויות המקומות.

1028: מעטים מראשי הרשויות קיבלו רשות מסודרת, רובם קיבלו רשויות עם גירעונות ועם בעיות קשות מאוד.

1028: מי שיכול לתת מענה לעניין הזה זה משרד האוצר, משרד הפנים.

1028: כל עוד הוא לא נותן פתרון אני מבקש לעזוב את העניין של מס כזה או אחר.

איתן רוב: למס הכנסה ולרשות המס בכלל יש חובה להתנהל על פי החוק.

איתן רוב: זה לא עניין של אם אני רוצה או לא רוצה.

איתן רוב: יש פה עירוב של דרכי ההתנהלות במושגים שאני חושב שגם יו"ר השלטון המקומי לא דייק בהם.

איתן רוב: יש חובות לשלטון המקומי.

איתן רוב: בגין חובות הניכויים האלו, שזאת עבירה פלילית שלא מעבירים, אני לא יכול לעשות אבחנה בין ראש רשות לבין בעל עסק או פרט כי אז אהיה חשוף בתור רשות לאפליה בין לקוחות.

איתן רוב: יחד עם זה, אנחנו כן רגישים ואנחנו לא מתנהלים בצורה גורפת עם הרשויות המקומיות.

איתן רוב: איפה אנחנו לא מאבדים את דרגות החופש לגמרי?

איתן רוב: אם יש חוב עבר מלפני שנה או שנתיים אני לא מזמן לחקירה.

איתן רוב: יכול להיות שבגין חובות העבר ראש הרשות הגיע להסדר, אבל כתוצאה מהשלמת פרק א' מהדיון הקודם הוא לא יכול לעמוד בו.

איתן רוב: אני לא מזמין את אלה לחקירה.

איתן רוב: מה אני לא יכול לעשות?

איתן רוב: שראש רשות משלם שוטף, מנכה לעובד, רק בוחר לשלם לצד ג' ולא לממשלה.

איתן רוב: אסור לנו להשלים עם זה.

יעקב ליצמן: מה הכוונה לצד ג'?

איתן רוב: לספק אחר.

איתן רוב: את זה אסור לעשות.

איתן רוב: אנחנו מאוד גמישים.

איתן רוב: אני מותח את זה עד הקצה.

איתן רוב: אנחנו מאוד רגישים בקטע הזה.

נסים דהן: איתן, אתה מדבר רק על החלק לעובד.

נסים דהן: מה לגבי עלות המעביד?

נסים דהן: לזה אין לו כסף, הוא לא קיבל מהממשלה.

יעל ייטב: החוב הוא רק החלק של העובד.

איתן רוב: אנחנו מאוד מידתיים.

איתן רוב: את מה שתיארתי לכם אתם יודעים לבד.

איתן רוב: זה מממן את הפעילות של המדינה בעוד שורה של תחומים.

איתן רוב: אסור לנו להשלים עם הדבר הזה.

איתן רוב: אני לא פועל כמו גופים נוספים.

איתן רוב: אני פועל בצורה מאוד סולידית.

איתן רוב: מצד אחד אני מודע לכך שיש להם מטלה, אבל מצד שני אנחנו לא יכולים לאפשר התנהלות כזאת.

איתן רוב: יש חובות מניכויים של הרשויות המקומיות בהיקף של 334 מיליון שקל.

איתן רוב: 151 רשויות חייבות כספים מניכויים עד ינואר השנה.

איתן רוב: 74 מתוך 151 רשויות חתמו איתנו על הסכמים.

איתן רוב: לא כולם עומדים בהסכמים.

איתן רוב: את אלה שלא עומדים בהסכמים אני לא מזמן, למרות שאני יכול חוקית לזמן.

איתן רוב: 74 הרשויות האלו צריכות לשלם עד סוף 2005 162 מיליון שקל וב2006 77 מיליון שקל.

איתן רוב: פה נרתמנו למאמץ.

איתן רוב: לא יכול להיות שמישהו בשוטף עושה את מה שהוא עושה.

איתן רוב: חבל שעלה השם שעלה, כי לא מכירים את הנתונים.

איתן רוב: אנחנו פועלים לפי סמכויות בדין, אבל עם שיקול דעת.

עדי אלדר: איתן, אתם רשות ממשלתית.

עדי אלדר: כל אלה שלא משלמים מקבלים מענקים מהממשלה.

עדי אלדר: אין אחד שאין לו מענק מהממשלה.

עדי אלדר: אתה כרשות מס יכול "לתפוס" את הכסף שמגיע.

איתן רוב: אתה לא רוצה שזה יהיה כך.

עדי אלדר: לך יש ביטחון גדול יותר מהבנקים שהכסף הזה שמגיע למס הכנסה אכן יגיע למס הכנסה.

עדי אלדר: אני שמח לשמוע שאתם לא עושים את זה גורף.

עדי אלדר: אני מקבל טלפונים מראשי ערים שקוראים להם לחקירה.

איתן רוב: כמה טלפונים קיבלת?

עדי אלדר: לא הרבה.

איתן רוב: עשרות רשויות לא עומדות בהסדר הזה.

איתן רוב: אם הייתי נוקט לפי החוק היבש, הייתי צריך לעשות פה מצעד.

איתן רוב: זה לא עובד ככה.

איתן רוב: תסכימו איתי שהצורה שבה אני נוהג היא מידתית, היא נכונה והיא החובה שלי.

עדי אלדר: האם לפני שמזמנים ראש עיר זה מגיע לשולחן שלך?

איתן רוב: אין שום זימון של ראש רשות ללא אישור שלי.

יעקב ליצמן: אני מציע לקבל את התשובה.

איתן רוב: מועצות דתיות לא זומנו.

איתן רוב: אני לא יודע מאיפה אתה לוקח את זה.

איתן רוב: מנכ"ל משרד ראש הממשלה מגבש יחד עם אגף התקציבים תוכנית במסגרת כל ההסדר של הרשויות המקומיות, כשבכלל זה המועצות הדתיות.

איתן רוב: אני ממתין עם מקומות שנמצאים בגיבוש התוכנית.

יעקב ליצמן: אני שמח לשמוע.

יעקב ליצמן: אני מציע לקבל את התשובה של איתן.

דב קהת: בכל מקרה כזה צריך להכניס את משרד הפנים לתמונה.

איתן רוב: זו סמכות של רשות חוקרת.

איתן רוב: אני אינטרסנט הכי גדול לבוא בדברים עם משרד הפנים, עם בנק אוצר השלטון המקומי ועם מרכז השלטון המקומי.

איתן רוב: המטרה היא לא לתפוס ראשי רשויות, אלא לגבות כסף.

איתן רוב: 2.

איתן רוב: שינויים בתקציב

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים להעברה תקציבית של משרד הפנים.

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על מספר פנייה 2 לוועדה.

שוקי שי: זאת פנייה שהמטרה שלה היא להעביר בהקדם האפשרי שתי התחייבויות של משרד האוצר ושל הממשלה.

שוקי שי: התחייבויות אחת היא מימוש ההסכם עם השלטון המקומי מאוקטובר 2004, וההתחייבות השנייה היא החלטת הממשלה בעניין שדרות.

חיים אורון: יש פה את מענק האיזון ואת סובב עזה.

חיים אורון: מה החלוקה ביניהם?

שוקי שי: המשמעות של סובב עזה היא תוספת לתקציב משרד הפנים של 25 מיליון, כשהכל בתוך תוכנית מענקי האיזון.

חיים אורון: זה העזרה לשדרות?

נסים דהן: כמה מתוך זה הולך לשדרות?

שוקי שי: החלטת הממשלה מדברת על 50% הנחה בארנונה.

שוקי שי: השווי של כל היישובים בהחלטה זה 35 מיליון שנתי.

נסים דהן: יש החלטת ממשלה להעביר לשדרות 30 מיליון שקל.

נסים דהן: איפה הכסף הזה?

שוקי שי: ההנחה בארנונה זה 35 מיליון שקל.

חיים אורון: של כל סובב עזה?

שוקי שי: כן.

חיים אורון: נותנים פה 60% מזה.

שוקי שי: 60% זה תוספת, השאר נמצא בתוך תקציב משרד הפנים.

נסים דהן: ראש העיר של שדרות מוחה כבר שבועות שהממשלה מתכחשת להסכמים איתו.

שוקי שי: הממשלה קיבלה החלטה.

שוקי שי: המשמעות של החלטת הממשלה היא בתוך הפנייה הזאת.

נסים דהן: זאת לא כל החלטת הממשלה, כי החלטת הממשלה מדברת על סכומים הרבה יותר גדולים.

שוקי שי: כל התוספת שנדרשת למימוש החלטת הממשלה נמצאת פה, כאשר השאר זה כסף שנמצא במשרד הפנים.

נסים דהן: אוסקר, אתה יודע מזה?

אוסקר אבו-ראזק: אני לא יודע מזה.

שוקי שי: החלטת הממשלה דיברה על 60% תוספת ממשרד האוצר ועל 40% ממקורות משרד הפנים.

נסים דהן: מנכ"ל משרד הפנים אומר שאין לו את ה-40%.

שוקי שי: 40% זה כסף שהוא צריך להביא.

נסים דהן: זה מיועד לדברים אחרים.

נסים דהן: אין לו כסף מיותר לייעד להחלטות ממשלה.

נסים דהן: הוא לא יכול לייבש את ת"א כדי לתת לשדרות.

שוקי שי: למנכ"ל משרד הפנים יש רזרבה של 100 מיליון שקל .

חיים אורון: האם הוא לוקח את זה לסובב עזה?

שוקי שי: הוא יכול לקחת מאיפה שהוא רוצה.

שוקי שי: יש לו רזרבות.

יעקב ליצמן: מי בעד פנייה 001-18, מספר פנייה לוועדה 2, ירים את ידו?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - 1 נגד - 0 נמנע - 1 אני מבקש רוויזיה 3.

יעקב ליצמן: תיקון טעות בחוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה)

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על תיקון טעות בחוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה).

יעקב ליצמן: יש מכתב מממלא מקום יושב ראש הכנסת.

יעל ייטב: נפלה טעות הדפסה.

יעל ייטב: אותו סעיף קטן מופיע פעמיים על חשבון סעיף אחר שנעלם.

יעקב ליצמן: מי בעד התיקון הזה, ירים את ידו?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 אושר 4.

יעקב ליצמן: עדכון לגבי מצבו של ביה"ח "ביקור חולים"

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע עדכון לגבי מצבו של ביה"ח "ביקור חולים".

יעקב ליצמן: האם בית חולים חי וקיים?

ברי בר-ציון: בית החולים חי וקיים.

יעקב ליצמן: האם שילמו לפנסיונרים?

ברי בר-ציון: כן.

שלמה שחר: יש חובות ל40 פנסיונרים שפוטרו במהלך התקופה ולא משלמים להם פנסיה.

שלמה שחר: חלק מהחובות הם ממרס.

שלמה שחר: אנחנו מדברים על מרס 2004.

שלמה שחר: הם קיבלו פיצויים מהביטוח הלאומי עד 70 אלף, כשאמרו להם שבגלל שהם קיבלו פיצויים הם יחכו שסכום הפנסיה יגיע ל70 אלף .

יעקב ליצמן: איפה עומד בית החולים בפרשת הדרכים?

יעקב ליצמן: איפה ההתקדמות?

יעקב ליצמן: האם יסיימו את הדברים לפני פסח?

ברי בר-ציון: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה,לשר האוצר ולמר רביב סובול על כך שקיבלנו בשבוע שעבר את אותם 2.5 מיליון.

ברי בר-ציון: הסכום הזה הועבר תוך התחייבות של הכונס, של הנהלת בית החולים שישולמו פנסיות עד סוף מאי.

ברי בר-ציון: זה אמור לכסות את הסיפור.

ברי בר-ציון: עד סוף מאי תהיה מערכת מוסדרת של מכירה.

ברי בר-ציון: אנחנו נמצאים במו"מ מתקדם.

ברי בר-ציון: כרגע יותר מתקדם עם אחד מאשר עם השני.

ברי בר-ציון: אנחנו בתיאום עם כל הגורמים.

ברי בר-ציון: בשעה זו ממש יושבים עורכי הדין שלנו, עורכי הדין של אחד הקונים ונציג של העובדים.

ברי בר-ציון: .

נסים דהן: העובדים מעורבים במו"מ?

ברי בר-ציון: העובדים מעורבים במו"מ ככל שהדברים נוגעים אליהם.

יעקב ליצמן: נושא הפנסיה יהיה כלול?

ברי בר-ציון: נושא הפנסיה יצטרך להגיע לאיזה שהוא הסדר.

ברי בר-ציון: אנחנו בדיונים על הנושא עם כל הגורמים הרלוונטיים.

ברי בר-ציון: עוד אין לי תשובה סגורה בנושא.

ברי בר-ציון: זאת תהיה חבילה אחת סגורה.

ברי בר-ציון: לשם אנחנו זזים.

עובדת ביה"ח "ביקור חולים": אנחנו עובדים כבר שנה וחצי בלי צבירה לפנסיה.

רוני עמרם: העובדים שפוטרו לא מקבלים פנסיה ממרס 2004.

רביב סובל: זה מכניס אותנו לסוגייה שבהחלט תצטרך לבוא על פתרונה במסגרת ההסדר של המכירה וההסדרים שיהיו נלווים לו.

רביב סובל: אנחנו רואים שתי קבוצות של עובדים.

רביב סובל: יש לנו מצד אחד גמלאים וכאלה שפרשו עוד בטרם כניסת הכונס, ומצד שני כאלה שפרשו או הופרשו לאחר מכן.

רביב סובל: יש לנו כאן סוגייה שהיא בהחלט מאוד מורכבת.

רביב סובל: מה שהעובדים מבקשים זה פיצוי כפול, כיוון שפיצויי הפנסיה התקציבית בבית החולים מוגדרים כתחליף לפיצויי פיטורים בעת פרישה.

רביב סובל: התשלומים שמגיעים מדמי הביטוח הלאומי הם כנגד פיצויי פיטורים.

רביב סובל: לא ניתן לבוא ולבקש גם פיצויי פיטורים וגם פנסיה בהיקף דומה ומקביל.

רוני עמרם: עם כל הכבוד לנושא הזה ולרצון שלהם לחסוך כסף, אי אפשר להנחית על העובד..

יעקב ליצמן: ניסיתם ללכת לבית המשפט?

רוני עמרם: בית המשפט לא מחליט.

יעקב ליצמן: האם הוא מבין שמ2004 לא צריך לשלם?

רוני עמרם: הוא קבע שצריך לשלם להם פנסיה.

רוני עמרם: הם החליטו שבגלל ששילמו להם 70 אלף שקל לא צריך לשלם להם עכשיו אלא בתום הצבירה של 70 אלף שקל, ואז עוד 3 או 4 שנים הם יתחילו לקבל את הפנסיה.

רוני עמרם: אמרנו שאסור לקזז.

רוני עמרם: אם מחליטים לקזז, אסור לקזז את זה מהכספים הראשונים.

רוני עמרם: או שזה יהיה מהתשלומים האחרים, או שלכל תשלום פנסיה יקזזו 10%.

רוני עמרם: לא במכה אחת.

רוני עמרם: העובדים האלה הם בני 50, 55.

רוני עמרם: את דמי אבטלה הם ניצלו.

רוני עמרם: עבודה בגיל 50 או בגיל 55 לא מקבלים.

רוני עמרם: הם רק עוד 4 שנים יתחילו לקבל את הפנסיה.

רוני עמרם: אי אפשר להפלות בין דם לדם בנושא הזה.

רוני עמרם: אם מותר להם לקזז, שיקזזו 5%, 10%.

יעקב ליצמן: הרושם שלי הוא שתוכל לעשות את זה רק בבית משפט.

שלמה שחר: הובהר לעובדים שאין להם זכאות לפנסיה.

שלמה שחר: באה אלי אחרי חודש עובדת ואמרה שהיא הוציאה את כל הכסף, אין לה ממה לחיות.

שלמה שחר: מי שמכלכל את צעדיו צריך לקחת בחשבון את הדברים האלה.

שלמה שחר: הוא קיבל סכום נכבד של 70 אלף שקל, בהבדל מהפנסיונר שמקבל כל חודש 4000 או 5000 שקל.

נסים דהן: הביטוח הלאומי עשה טעות.

יעקב ליצמן: הכונס צודק בזה שהוא לא צריך לכלכל את הצעדים של כל אחד.

יעקב ליצמן: הוא מעביר את הכסף, כשכל אחד עושה מה שהוא רוצה.

רוני עמרם: הוא לא העביר את הכסף.

יעקב ליצמן: אני לא יכול לבוא בטענות לכונס.

יעקב ליצמן: לדעתי צריכים ללחוץ על בית משפט שייתן פסק.

חיים אורון: נושא הפנסיות הוא בסכום הרבה יותר גדול ממה שהוזכר פה.

חיים אורון: אם נסים עשה חשבון שזה 2.5 מיליון שקל, אז זה סיפור של מעל ל100 מיליון שקל.

חיים אורון: הבנתי מרביב שבעיית הפנסיה היא חלק מהנושא.

חיים אורון: אל תוציא החוצה את ה-40 האלה.

חיים אורון: אני לא בטוח שאתם צריכים לרוץ לבית משפט לקבל פסק דין סופי.

חיים אורון: אני מקווה שבתוך ההסדר כולו מצבם יהיה יותר טוב מאשר אם היה מדובר במקרים פרטיים.

חיים אורון: מסתמן שמגיעים לנקודה של הכרעה.

חיים אורון: תשאירו את ה40 בתוך הדיון הזה.

חיים אורון: יהיה יותר קל לפתור את זה בתוך הדיון הזה מאשר לדון בכל מקרה פרטי.

קלרה שטיינברג: אנחנו היינו בבית המשפט.

יעקב ליצמן: לכם אין בעיה, כי עד מאי יש כסף.

יעקב ליצמן: אנחנו מקווים שבית החולים יימכר.

יעקב ליצמן: אמרנו שבכל ההסדר של המכירה הפנסיונרים יהיו.

קלרה שטיינברג: ביקשו מהפנסיונרים שיעשו שקט תעשייתי ושלא יגיבו.

קלרה שטיינברג: אנחנו יושבים כמו ילדים טובים ומחכים.

קלרה שטיינברג: אנחנו כבר באפריל.

קלרה שטיינברג: יש לנו עוד משכורת אחת לקבל.

יעקב ליצמן: אני מקווה שעד אז נוכל להתבשר שיש מכירה.

יעקב ליצמן: 5.

יעקב ליצמן: תקנות המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (שילוב מקבלי גמלאות בעבודה) (הוראת שעה) (סדרי דין בוועדת ערר), התשס"ה-2005

דורית נובק: בראשון לפברואר התחלנו את המסע לכיוון יישום התוכנית מהבטחת הכנסה להכנסה בטוחה מהלב.

דורית נובק: במסגרת הזאת המפעילים, הזכיינים נערכים ב4 אזורי ניסוי, כשאנחנו נערכים לבניית כל מנגנוני הבקרה, המעקב, הפיקוח והתמיכה בתוכנית.

נסים דהן: האם יש כבר זכיינים?

דורית נובק: יש כבר זכיינים.

דורית נובק: כולם נוכחים פה.

נסים דהן: כולם בשותפות עם חו"ל?

דורית נובק: כולם בשותפות עם חברות בינלאומיות זרות.

דורית נובק: אנחנו נמצאים כרגע בעיצומו של תהליך ההקמה של המרכזים.

חיים אורון: יהיו 16 אלף כמו שחשבו, או שפחות?

דורית נובק: יהיו 14 אלף בהתחלה, כאשר עם ההתקדמות נוכל להרחיב את המספר באזורים הקיימים.

דורית נובק: אנחנו התכנסנו כאן כדי לקדם את המהלך של הקמת ועדות הערר.

גלית לביא: התקנות האלו הן תקנות סדרי דין.

גלית לביא: המנגנון המהותי לגבי מי מקבל החלטה ואיך הוא מקבל קבוע בחוק העיקרי.

גלית לביא: בחוק העיקרי קבוע שמתכנן יעדים תעסוקתי שיופעל על ידי המרכזים יכול לקבוע לכל משתתף במרכז השמה בעבודה שאמורה להתאים לכושרו הגופני, הפיזי והבריאותי.

גלית לביא: הוא יכול, אם הוא לא מצליח למצוא לו עבודה, לקבוע לו תוכנית אישית שגם היא אמורה להתאים לו.

גלית לביא: כל משתתף שחושב שמה שקבע מתכנן היעדים התעסוקתי לא מתאים, לא נכון ולא ראוי, יכול, רשאי וכדאי שיגיש ערר לאחת מוועדות הערר שתוקמנה.

גלית לביא: יוקמו ועדות ערר שישבו בכל אחד מ-4 המרכזים.

גלית לביא: אנחנו נתקשר עם איזו שהיא חברה מפעילה שתתן לנו את הדיור ואת התפעול הניהולי של הדבר הזה.

גלית לביא: בשלב ראשון הוחלט להקים שני הרכבי ועדות ערר.

גלית לביא: הרכבי ועדות הערר לא כפופים למרכזים וגם לא למינהלת.

נסים דהן: זאת אומרת, הם לא יכולים אפילו לשבת שם?

גלית לביא: הם ישבו במבנים נפרדים לחלוטין.

יעקב ליצמן: בכל ועדת ערר זה ככה?

גלית לביא: לא.

גלית לביא: חיים אורון אין לך שום תחום שבו גורם פרטי לוקח קצבה מהאדם או נותן קצבה לאדם.

גלית לביא: זה משהו מאוד מיוחד כאן.

גלית לביא: בשלב ראשון הוחלט שיוקמו שני הרכבים של ועדות, כאשר הרכב אחד יטפל בירושלים ובאשקלון וההרכב השני יטפל בשני האזורים הצפוניים יותר.

גלית לביא: נקבע בחוק העיקרי ששניים מחברי ועדת הערר יהיו עובדי מדינה, אחד יהיה עובד ציבור.

גלית לביא: הם יהיו כפופים ליועץ המשפטי של התמ"ת.

גלית לביא: הם אלה שינהלו את הדיון המהותי.

גלית לביא: כאן התקנות מדברות על סדרי הדין, כלומר איך מגישים, מי מגיש, מתי מגיש, מה קורה בשלבי ההגשה.

גלית לביא: זה מה שמופיע בפניכם.

חיים אורון: מי הם נציגי הציבור?

חיים אורון: האם יש פרופיל שלהם?

גלית לביא: האחד צריך להיות עובד סוציאלי, השני צריך להיות איש משק וכלכלה.

גלית לביא: כרגע מסתמן שהעובד הסוציאלי יהיה עובד מדינה ואיש משק כלכלה נציג ציבור.

גלית לביא: זה עוד לא סגור.

חיים אורון: איפה אתם אוספים את המועמדים?

גלית לביא: לעובדי ממדינה יהיה מכרז.

גלית לביא: לנציגי ציבור נצטרך לבנות איזה שהם קריטריונים.

נסים דהן: אני מתאר לעצמי שהשר יבחר וישלח את זה לרביבי.

גלית לביא: הדבר המהותי ביותר בתקנות זה ה-21 ימים.

גלית לביא: בחוק העיקרי נקבע שאם תוך 21 ימים לא ניתנה החלטה - הגמלה מאושרת למערער.

גלית לביא: זאת הסיבה שכל התקנות האלו בנויות בלחץ זמנים שלדעתי לא מוכר בשום ועדה אחרת.

גלית לביא: זה מלחיץ גם את המשיבים וגם אותנו בתור אחראים על ועדות ערר.

גלית לביא: המערער יכול להגיש את הערר בכתב יד.

גלית לביא: הוא מגיש את זה באזור שנמצא המרכז שבו הוא מטופל.

גלית לביא: הוא צריך להגיש את זה בעותק אחד.

נסים דהן: כמו בית משפט לתביעות קטנות.

גלית לביא: כדי שלא יהיו לו שום הוצאות מיותרות ולא יצטרכו לטרטר אותו.

גלית לביא: את המועד לדיון הוא מקבל במועד הגשת הערר, כדי שהוא לא יצטרך לבוא עוד פעם לקחת אותו.

גלית לביא: כל הקשר האחר ייעשה באמצעות פקסים.

נסים דהן: הוא יכול להופיע עם מייצג?

גלית לביא: כן.

גלית לביא: במקרים של עררים רפואיים מצורף לכל ועדת ערר מומחה רפואי שיבדוק את הערר מבחינה רפואית.

גלית לביא: הוא יוכל לתת את חוות דעתו על סמך מה שמוגש לו.

גלית לביא: אם הוא חושב שיש צורך הוא יוכל לשאול שאלות את הרופא של המרכז, את הרופא שנתן את התעודה הרפואית, או אפילו לזמן לבדיקה.

יעקב ליצמן: כמה זמן?

גלית לביא: הכל בתוך ה21 יום.

גלית לביא: השארנו אפשרות לוועדות להפעיל שיקול דעת להאריך את המועדים מעבר למה שכתוב בתקנות.

יעקב ליצמן: עד כמה?

גלית לביא: לא רשום.

גלית לביא: אנחנו כתבנו סעיף שמאפשר להם לחרוג מעל 21 ימים מטעמים שיירשמו, כיוון שאחרי 21 יום הגמלה חוזרת.

חיים אורון: ה-21 יום הוא בכדי למנוע מצב שהוא יפסיד חודש.

שרון פרימור: מכיוון ששיקול הדעת לגבי הענקת הגמלה או שלילת הגמלה מצוי בידי גוף מסחרי והערוץ היחיד שיש על שיקול הדעת השילטוני הוא ועדת הערר, אנחנו רואים חשיבות מרובה בכך שההסדרים שייקבעו לגבי ועדת הערר יהיו כמה שיותר ברורים, כמה שיותר חד משמעיים, במיוחד להתחשב באוכלוסייה שתעמוד בפני ועדת הערר .

שרון פרימור: לגבי חלק מהדברים הגענו להסכמה, לגבי חלק מהדברים יש פרשנות אחרת.

נסים דהן: אנחנו מדברים על פיילוט.

שרון פרימור: דווקא בגלל שזה פיילוט צריך לעשות את זה כמה שיותר ברור.

שרון פרימור: יש כאן תמריצים שחשוב מאוד לבטל, פערי כוחות מאוד ברורים בין נציגי החברות לאותם אנשים שישתתפו בתוכנית.

ערן גולן: התקנות לא נותנות פתרון לאדם שהוזמן לבדיקה אצל רופא ומסיבות שלא תלויות בו הוא לא הגיע.

יעקב ליצמן: מה הן הנסיבות שלא תלויות בו?

ערן גולן: ילד חולה, תאונת דרכים ועוד הרבה מקרים.

ערן גולן: הוא נחשב לסרבן ברגע שהוא לא מגיע לבדיקה.

נסים דהן: בחוק הראשי כתוב שרק אם יש לו סיבה מוצדקת.

גלית לביא: אנחנו בכוונה השתמשנו במונח "סירב".

יעקב ליצמן: הם מבקשים שזה יהיה יותר ברור.

גלית לביא: אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שאדם הוזמן לבדיקה רפואית ופשוט לא הגיע.

יעקב ליצמן: מדברים על מצב שיש סיבה עניינית לכך שהאדם לא מגיע.

חיים אורון: כולנו מבינים שלפעמים הסרבנות היא חלק מהבעיה.

חיים אורון: העונש עליה לא יכול להיות מניעת גמלה.

חיים אורון: נניח יש מישהו שלא מגיע.

חיים אורון: על פי הנוסח של החוק זאת עילה לקחת ממנו את הגמלה.

חיים אורון: האופציה שהחברים מבקשים נראית לי סבירה, זאת אומרת שהוועדה בהרכב של שלושה.

חיים אורון: .

גלית לביא: בתקנה 11 לתקנות כתבנו תקנה כללית לגבי הארכת מועדים.

יעקב ליצמן: ברור לנו שכשיש סיבה אמיתית צריך לאפשר לקבל אחר כך, לא אוטומטית לבטל.

גלית לביא: נוסיף פה בסייפה שהוועדה רשאית לקבוע מטעמים מיוחדים שיירשמו כי אי הופעה או אי המצאת מסמכים אינם נחשבים.

גלית לביא: .

ערן גולן: אמרו כאן שאפשר להגיש בכתב יד קריא וברור.

ערן גולן: אנחנו רוצים שיהיה ברור שכתב יד לא ברור ולא קריא לא יהווה תנאי לשלול את הגמלה.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שסביר להיכנס לזה, כי אז נצטרך לקיים דיון על מה זה קריא ומה זה ברור.

ערן גולן: אנחנו רוצים לתמרץ את הזכיינים להגיש תשובה, כדי שהמשתתף ידע מה עומד מולו.

ערן גולן: אנחנו מציעים שאם הזכיין לא מגיש שום דבר, ההחלטה תינתן על בסיס כתב הערר.

נסים דהן: זה בכל מקרה ככה.

גלית לביא: במכרז יש מנגנון של קנסות כאשר עררים מתקבלים.

גלית לביא: צריך לזכור שמדובר בוועדות ערר מיוחדות.

גלית לביא: יש את הגופים שהם זכיינים והם גופים פרטיים לחלוטין, ויש לנו את המערער.

גלית לביא: הוועדה היא ועדה מטעם המדינה.

גלית לביא: בכל מקרה יהיה לה שיקול דעת.

גלית לביא: זה לא כמו התדיינות רגילה בין תובע לנתבע, שברגע שהנתבע לא נותן כתב תשובה אז התביעה מתקבלת ככתבה וכלשונה.

גלית לביא: יש פה שיקול דעת.

גלית לביא: צריך לראות מה בדיוק הערר כותב, מה בדיוק הערר אומר.

גלית לביא: גם אם הערר הוא קנטרני, אנחנו לא רוצים שהוא יתקבל רק בגלל שהמרכז לא הגיש תשובה.

גלית לביא: מאוד חשוב לנו להשאיר את הכל לשיקול דעת הוועדה.

ערן גולן: החוק קובע מנגנון של הטלת אגרות על מי שדחו לו 3 עררים.

ערן גולן: אנחנו רוצים שחזרה מערר לא תחשב לצורך תביעה.

גלית לביא: זה חוק ראשי.

גלית לביא: חזרה מהערר היא לא דחייה.

ערן גולן: זאת פרשנות.

שגית אפיק: ב9(ב) לא כתוב שההחלטה של הוועדה תהיה מנומקת.

גלית לביא: זה כתוב בחוק בתי הדין.

נסים דהן: אני מציע שאפשר יהיה להגיש ערר בעל פה.

יעקב ליצמן: אתה צודק.

גלית לביא: לא אפשרנו להגיש בעל- פה, כי אמרנו שיהיה מאוד בעייתי להגיד למה הוא התכוון או לא התכוון.

גלית לביא: חלק מהתפקיד של החברות שמתפעלות את הדבר הזה הוא לסייע למערערים בהגשת הערר.

גלית לביא: אם הם ירצו שיעזרו להם לכתוב -יעזרו להם לכתוב, ואם הם ירצו שיעזרו להם להדפיס - יעזרו להם להדפיס.

גלית לביא: יש שם גם רכז משפטי שאנחנו רוצים שישכרו את שירותיו.

נסים דהן: כשדיברתי על קושי בכתיבה וקריאה לא דיברתי על קושי טכני.

נסים דהן: לאנשים שהם חולי נפש יש בעיה.

יעקב ליצמן: אני מציע שרק לנכים נאפשר להגיש בעל-פה.

גלית לביא: נכים לא נמצאים בתוכנית.

חיים אורון: אני חושב שצריך לקבוע מנגנון של דיווחים.

חיים אורון: לא איכפת לי שזאת תהיה ועדת העבודה והרווחה.

יעקב ליצמן: כמה זמן תקופת הניסיון?

גלית לביא: שנתיים.

שרון פרימור: הייתי מציעה שהסמכות הזאת תהיה כתובה בתקנות.

גלית לביא: היא כתובה במכרז.

שגית אפיק: החלטנו לתקן את 5(ג) כך שאם הוא לא יכול מסיבה מוצדקת.

שגית אפיק: .

שגית אפיק: יש בסעיף 8 הוראה דומה האומרת שהוועדה רשאית להחליט בערר ללא נוכחות המשיב או המשתתף אם הוזמנו ולא התייצבו, או אם התייצבו ועזבו את הישיבה.

גלית לביא: זה שיקול דעת של הוועדה.

שגית פאיק: השאלה אם יש הצדק לקבל החלטה במעמד צד אחד.

גלית לביא: הסעיף הקודם מדבר על דבר שהוא לכאורה טכני.

גלית לביא: הוועדה נמצאת בסעיף 8.

גלית לביא: הוועדה רשאית, בהתאם לנסיבות המקרה, היא לא חייבת.

יעקב ליצמן: מי בעד תקנות המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (שילוב מקבלי גמלאות בעבודה) (הוראת שעה) (סדרי דין בוועדת ערר), התשס"ה-2005, שירים את ידו?

יעקב ליצמן: ה צ ב ע ה בעד - 1 נגד - 0 נמנע - 1 אושר