ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 268, 2004-10-13 09:00

שלום שמחון: בוקר טוב לכולם, אני מבקש להתחיל, ברשותכם.

שלום שמחון: אנחנו חוזרים לסדר היום: הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון – פינוי עודפים), התשס"ד-2004, של חברת הכנסת אורית נוקד וקבוצת חברי כנסת נוספים.

שלום שמחון: חברת הכנסת נוקד ביקשה לדחות את הדיון, משום שהיא שוהה בחוץ לארץ ולא יכולה להיות כאן.

שלום שמחון: לא נעתרתי לבקשתה, ואני אומר זאת לפרוטוקול, מכיוון שחשבתי שיהיה נכון לקדם את הדיון ולהתקדם בסדר היום.

שלום שמחון: ממילא כנראה יידרשו כמה דיונים בנושא, ואי-אפשר להשחית את זמנה של הוועדה.

שלום שמחון: הדיון גם נקבע מראש.

שלום שמחון: אני מבין שזו גם עמדת מועצת הלול – שיש להתקדם מהר ככל האפשר בחקיקת החוק.

שלום שמחון: לכן אף שזו בקשה מקובלת, היא לא התקבלה במקרה הזה.

שלום שמחון: ראשית, את הדיון הקודם סיימנו בשני עניינים: מאחר שלא כל נציגי התעשייה היו בישיבה הקודמת, בעיקר התעשייה הגדולה – ואני מבין שיש לה נציג היום – ביקשנו לקיים ישיבה כדי להתמקד בנושא התעשייה.

שלום שמחון: לעניין העודפים ודאי יש השפעה ישירה על היכולת להמשיך לעסוק בתעשייה, כי השאלה היא מה קורה אם אין עודפים.

שלום שמחון: שנית, ביקשנו את עמדת האוצר – הפורמלית והלא פורמלית, כך כתוב בפרוטוקול, אם אני זוכר נכון.

אליעזר כהן: הם התבקשו לעשות עבודה כלשהי.

שלום שמחון: נבקש מהאוצר לפתוח.

שלום שמחון: בפרוטוקול הקודם ביקשתי מאגף התקציבים לדעת את העמדה הפורמלית והלא פורמלית, במילים האלה.

לאה ורון: למען ההגינות, כמה משפטים אחר כך אומר היושב-ראש שמה שמעניין הוא לדעת את העמדה המקצועית.

שלום שמחון: נכון, מה שמעניין הוא העמדה המקצועית.

יעל ארנון: קודם כול, לא העברנו מסמך בכתב, ואם יהיה צורך נעשה זאת.

יעל ארנון: התנגדנו להצעת ההחלטה הזאת, ואפרט מייד את הנימוקים לכך.

יעל ארנון: זאת עמדתנו הלא פורמלית.

יעל ארנון: פורמלית, כרגע, מכיוון שההצעה קיבלה את אישור הממשלה לקריאה טרומית, יש לנו התנגדויות לתוכן ההצעה כפי שהיא מופיעה היום.

יעל ארנון: בעיני ההצעה אינה מגובשת, היא חסרה מאוד, יש בה הרבה ליקויים.

יעל ארנון: גם בתהליך החקיקה, מעבר למשפט שמופיע פעמים רבות בהחלטות הממשלה – שצריך לתאם את הנוסח עם הממשלה – יש כאן בעיה מהותית.

יעל ארנון: זה לא רק ניסיון ליישר קו אלא יש צורך לפתור בעיות מהותיות.

יעל ארנון: ההצעה עוסקת בתיקון בחוק המועצה בענף לול.

יעל ארנון: אבל כאן כל הזמן מדובר על הביצים; זה לא אותו דבר: הביצים הם רק חלק אחד בענף הלול.

יעל ארנון: ההצעה היום יכולה להביא להתערבות של ענף הלול בכל העודפים הקיימים.

יעל ארנון: זה הדבר הראשון שדרוש בו תיקון לדעתי.

שלום שמחון: נסכם את דברייך עד עתה: אם כן, אף שאנחנו עוסקים בענייני ביצים בעצם אפשר להתערב בדברים אחרים?

יעל ארנון: כן, התיקון כפי שהוא היום מאפשר למועצה להתערב בפינוי עודפים בכלל, לא כתוב שם "פינוי עודפי ביצים".

יעל ארנון: וזאת כשאנחנו יודעים שהענף היחיד שיש לו תכנון אפקטיבי כיום הוא בעצם שלוחת ההטלה.

יעל ארנון: מעבר לכך, לעניין השלוחה עצמה: כל הזמן אנחנו אומרים שיש בעיה של עודפים, שמובנים בתוך הענף הזה.

יעל ארנון: זו בעיה שנוצרת כתוצאה מביקוש שהוא נמוך מהכמות המיוצרת, באופן עקיב, לאורך שנים.

יעל ארנון: יש בעיה של שוק שחור.

יעל ארנון: בעינינו העודפים היום אינם עודפים תקופתיים, כמו שקורה למשל בשוק החלב – ששם יש צורך בטיפול אמיתי בעודפים.

יעל ארנון: בעצם כאן מאפשרים לשמור על שוק שיש בו עיוות, לקבע את העיוות ואף להגדילו.

יעל ארנון: האמירה שכל עודף שיהיה יפונה בעצם יכולה להביא להגדלה של שוק שחור, להגדלת העודפים.

יעל ארנון: כי במקום שהשוק ינסה להתמודד עם בעיה שהיום היא במסגרת שלה, יחסית, ולא אגיד שהיא קטנה – בעצם הוא נותן פתרון שמאפשר פינוי עודפים.

יעל ארנון: המשווקים והמגדלים ודאי יגיבו על הדברים, אבל אנחנו יודעים איך הדברים מתנהלים.

יעל ארנון: בסופו של דבר אנחנו חוששים שזה ייפול על ציבור הצרכנים.

יצחק וקנין: אני מבקש לשאול שאלה: בעבר היתה קרן כזאת, ולא רק שהיתה קרן אלא האוצר מימן חלק ממנה.

יצחק וקנין: איך אתם מתייחסים לקרן?

יעל ארנון: נכון, חשוב לציין זאת: היום המועצה יכולה לעשות את הדברים כי יש לה אפשרות, גם בעקבות הפטור שלה מהסדר כובל ועל אחת כמה וכמה משום שיש מועצה שמותר לה להתערב.

יעל ארנון: ואכן הפעולות נעשו.

יעל ארנון: לא רק זה, מי שמימן אותן בעבר הוא האוצר, או משרד החקלאות.

יעל ארנון: למעשה מי שמממן אותה היום הוא ציבור הצרכנים.

יצחק וקנין: החקלאים.

4414: זה כספי מגדלים נטו.

יעל ארנון: לא, לא.

יעל ארנון: סליחה, במחיר הביצה המפוקח היום יש הפרשה לקרן.

יצחק וקנין: אתם קובעים את מחיר הביצה.

שלום שמחון: אני מבקש לאפשר לגב' ארנון לדבר.

יעל ארנון: נכון, אנחנו קובעים את מחיר הביצה, הוא בפיקוח.

אליעזר כהן: אני לא מבין: יש עודפים או אין עודפים.

יצחק וקנין: היום המצב טוב.

יצחק וקנין: אין הרבה עודפים.

חיים גינת: אם אין הרבה עודפים, זאת אומרת שיש עודפים.

חיים גינת: ובכל זאת רוצים לגדל ביצים.

שלום שמחון: סליחה, אני מבקש מגב' ארנון להמשיך.

יעל ארנון: מחיר הביצים מפוקח לאורך כל השרשרת, לפי צו הפיקוח על מחירים ושירותים.

יעל ארנון: גם היום יש היטל, שמוטל על הצרכנים, בתוך המחיר הזה.

יעל ארנון: הוא מיועד לפעולות שונות: פינוי, ויסות, פעילות המועצה.

שלום שמחון: אבל היום הקרן חצי וולונטרית.

יעל ארנון: יש מקור תקציבי.

יעל ארנון: המקור התקציבי הזה מוערך בכ-15 מיליון ש"ח, לדעתי, שבאים מהצרכנים עצמם.

יעל ארנון: כלומר יש ניסיון להגדיל את הסכום הזה, שכבר קיים.

יעל ארנון: אם יגידו שלא מצליחים היום לבצע את פינוי העודפים במסגרת הזאת, זה דבר אחד.

יעל ארנון: אבל לטעון שהיום אין שום דאגה לנושא, זה דבר לא נכון.

יעל ארנון: יש דבר כזה, הוא התפרק מסיבות שונות – והייתי רוצה שיעלו אותן, כי בעיני הן מצביעות על בעיה גדולה מאוד בשוק.

יעל ארנון: ההסדר הזה פעל במשך שנים.

יעל ארנון: אבל לא נכון לטעון שאין דאגה לנושא.

יעל ארנון: מכל ביצה שנמכרת בשיווק המאורגן יש סכום כסף שמועבר לנושא הזה.

יצחק וקנין: המשווקים צריכים לעבוד.

שלום שמחון: אני מבקש שתחזרי למסלול דברייך הקודם, את עדיין בעמדה המקצועית.

יעל ארנון: שוב, אלו הבעיות העיקריות שאני מוצאת: צריך לטפל בפינוי העודפים בשורש, ולא רק ליצור מנגנון שיגדיל עוד ועוד את כמויות העודפים.

יעל ארנון: אני רוצה לומר: אם כמות העודפים גדלה, בסוף זה נופל על המשווקים, המגדלים והצרכנים.

יעל ארנון: זה יוצר שוק שחור, ובענף הזה יש היום שוק שחור, אנחנו יודעים את זה.

יעל ארנון: אני לא מדברת רק על כספי מדינה אלא גם על בעיות בריאותיות, וגם על כך שהמשווקים המאורגנים נפגעים מזה.

יעל ארנון: בעינינו לא נעשה ניסיון לטפל טיפול שורש בנושא, אלא כעת מנסים למצוא פתרון שייתן הרבה כוח למועצה.

יעל ארנון: ויש עניין שברשות להגבלים עסקיים מתנגדים לו: השינוי הזה יאפשר למועצה לחייב בהיטל את המשווק ואת המגדל, בצורה יוצאת דופן לעומת כל המועצות האחרות הקיימות, וזה דבר חריג מאוד.

יעל ארנון: כלומר, מעבר לסמכות מבקשים לאפשר למועצה להטיל היטל חובה – וזה משהו חריג.

יעל ארנון: זה לא היטל לתפעול שוטף של הענף או למנהלה, זה לטיפול בפינוי עודפים.

יעל ארנון: שוב, בעינינו זה רק יחמיר את הבעיה.

אליעזר כהן: יש עוד אפשרות: לאפשר יבוא של ביצים.

אליעזר כהן: יש עודף.

אליעזר כהן: אם את לא יודעת על מה אני מדבר, אני מוכן להראות לך במה מדובר.

אליעזר כהן: משרד החקלאות מטפל בזה.

שלום שמחון: חבר הכנסת כהן, מה עושים כשיש עודפי מטוסים?

אליעזר כהן: מה עושים כשיש עודפי מטוסים?

אליעזר כהן: מטיסים למדבר ומשביתים אותם.

אליעזר כהן: יש הרבה מטוסים כאלה, חצי מיליון מטוסים ומסוקים של חיל האוויר האמריקני מושבתים במדבריות אריזונה וטקסס.

אתי בנדלר: מוטמנים?

אליעזר כהן: הם עומדים במדבר, לכשיצטרכו.

אליעזר כהן: אני יכול להביא תמונות.

אליעזר כהן: יש מדבריות שמלאים במפציצים ענקיים.

שלום שמחון: יש בעיות עודפים בכל התחומים.

יעל ארנון: במועצות אחרות, גם כשיש בעיית עודפים, אין שום הגנות בחקיקה שמאפשרות למועצה להטיל היטלי חובה מהסוג שקיים כאן.

יעל ארנון: המועצות יכולות לעשות זאת, אך לא כפי שמבוקש כאן.

יעל ארנון: אנחנו חוששים מהחמרת הבעיה, כי תתאפשר הגדלת עודפים משום שיהיה פתרון לכל עודף שהוא.

יעל ארנון: בסופו של דבר זה עלול להתגלגל על הצרכן.

שלום שמחון: אז אולי נגביל זאת בכמות?

יעל ארנון: ראשית, לא ברור לנו מהו עודף, למשל, וזה דבר בסיסי.

שלום שמחון: אני מנסה להבין.

שלום שמחון: נניח שהצעת החוק תגדיר רף של כמות עודפים שמטפלים בה ולא מעבר לכך, זה יענה על הבעיה?

שלום שמחון: אם ייקבעו 300 מיליון ביצים, למשל?

יעל ארנון: זו התחלה גבוהה.

יעל ארנון: אבל בהחלט, אחד הדברים הבסיסיים שצריך לעשות, אם רוצים לקדם את הנושא ולפתור בעיה אמיתית, הוא להגדיר מהו עודף, ולראות שזה לא העודף הקיים במערכת אלא עודף תקופתי, שנוצר מבעיה של ייצור.

יעל ארנון: כולנו מדברים על חקלאות, על כך שהדברים לא צפויים.

יעל ארנון: זה צריך להיות העודף, ולא העודף הקיים כתוצאה מריבוי.

שלום שמחון: מה סביר בעיניכם?

שלום שמחון: איזה אחוז?

יעל ארנון: שוב, אנחנו מכירים את העודף שקיים בענף באופן מובנה – וזה עודף של כ-200 מיליון ביצים בשנה, לפעמים יותר ולפעמים פחות.

יעל ארנון: בעיני זה לא העודף שצריך לפנות.

יעל ארנון: העודף הזה קיים כל שנה.

יעל ארנון: אילו קבעו מכסות בהתאם לביקוש – ואנחנו יודעים שיש בעיה בכך, כי ידוע מה המכסות האלה משרתות – העודפים שהיינו מדברים עליהם היו עודפים תקופתיים.

יעל ארנון: קשה לי להבין למה במקומות אחרים אפשר לטפל בעודפים תקופתיים בצורה מסוימת, וכאן פתאום צריך מנגנון חקיקה אחר, שנותן הרבה כוח למועצה.

יעל ארנון: זה לא ברור לי.

יעל ארנון: בכל מקרה, העודף שצריך לדבר עליו הוא העודף התקופתי, שנוצר כתוצאה מהמצב החקלאי.

שלום שמחון: מה סביר לדעתך?

יעל ארנון: לא קיבלתי שום נתון לגבי העודף בכל אחת מהעונות.

יעל ארנון: לכן אני לא יודעת מהו העודף הסביר.

שלום שמחון: הממשלה היתה מוכנה להשתתף בתהליך של הקטנת ייצור בענף?

יעל ארנון: כן, הצענו זאת.

יעל ארנון: הבאנו הצעת החלטה בעניין זה, שלא התקבלה בסופו של דבר.

יעל ארנון: בהחלט אמרנו שאנחנו מודעים לכך שיש בעיה והיום המכסות גבוהות מהצריכה.

יעל ארנון: אנחנו יודעים שמרבית המכסות האלה מרוכזות ביישובי הצפון.

יעל ארנון: אנחנו יודעים שהן מהוות מקור פרנסה לכ-3,000 מגדלים או יותר.

יעל ארנון: בהחלט היינו מוכנים ללכת למהלך שמצד אחד בודק את הביקוש האמיתי בשוק, מציע תוכנית להגדלה של יחידות ייצור ולהתייעלות – ובמקביל בוחן גם יציאה מהענף.

שלום שמחון: יציאה מהענף וביטול של התכנון.

יעל ארנון: זו עסקת חבילה.

יעל ארנון: בהחלט רצינו לעשות את זה.

שלום שמחון: אגיד לך את האמת, אני עוסק בנושא החקלאות כבר הרבה שנים.

שלום שמחון: אני שואל את עצמי, אתם מגיעים לאגף ומכניסים לכם דיסקט?

שלום שמחון: כולם אומרים אותו דבר?

שלום שמחון: משהו לא יכול להשתנות?

יעל ארנון: האמת היא שאני יכולה להבין את המקור לדברים האלה שלך, אבל אני רוצה להגן על עצמי:

יצחק וקנין: היא אומרת שגם אצלנו יש משהו צרוב.

יעל ארנון: חבר הכנסת שמחון גם יאמר את זה למי שבא אחרי, אם לא ישתנה כלום.

יעל ארנון: בסדר, אנחנו מכירים את הדינמיקה.

יעל ארנון: אבל אני אומרת באמת: יש נכונות, אנחנו מבינים את הבעיה.

שלום שמחון: ראשית, לישיבה הבאה אני מבקש ממועצת הלול להכין מצגת לגבי השלוחה הזאת, מה יש בה ומה אין בה – פריסה לאורך שנים של העודפים, מה תוצאתם, איפה מייצרים את הביצים וכו'.

שלום שמחון: אבל נניח לזה כרגע.

שלום שמחון: נניח שיש היום 1.650 מיליארד ביצים, או משהו כזה.

יעל ארנון: הנתון הוא 1.671 מיליארד.

שלום שמחון: נניח שהיו אומרים שהעודף הוא כ-10%, והעלות בשוק, לצורך העניין, היא 85 מיליון ש"ח.

שלום שמחון: זה בערך הסכום במחירי השוק.

שלום שמחון: המדינה היתה מוכנה לפדות את הכמות הזאת מהמגדלים?

אליעזר כהן: לרב רביץ יש פתרון.

שלום שמחון: הוא מודע לעודפים האלה הרבה מאוד שנים.

דוד טל: שכל אזרח יאכל עוד שלוש ביצים ביום.

אברהם רביץ: אנחנו מדברים על הביצה הראשונה.

אברהם רביץ: שתיים בשבוע זה מספיק.

יעל ארנון: הדבר לא פסול מראש.

יעל ארנון: אבל אם כן, זה צריך להיעשות במכלול, כדי שגם בעתיד הביקוש יתאים למכסות.

יעל ארנון: כמובן, לא היינו רוצים להמשיך ולדבר על שוק מתוכנן.

יעל ארנון: אבל יש דרך באמצע, בין שוק חופשי לחלוטין לשוק מתוכנן בצורה שיוצרת עיוות מובנה.

אליעזר כהן: זה לא עיוות מובנה, זה פתרון מובנה.

יעל ארנון: לא נכון, כי פתרון מובנה נוגע למשהו כולל, שהמכסה תמיד תתאים לביקוש, שלא תהיה מכסה גבוהה מראש כי אז שוב מגיעים לבעיה, שלא צריך פתרון לעודפים וכו'.

שלום שמחון: אני רוצה להגיב.

שלום שמחון: מאחר שאנחנו בדיון מסודר, פורמלי, הכול רשום, צריך גם להגיד את הנקודות המרכזיות.

שלום שמחון: ממשלת ישראל החליטה – והכנסת החליטה בזמנו – שהפרנסה המרכזית של יישובי קו העימות, וגב' ארנון הזכירה זאת במספרים, תהיה בנויה על מכסת ההטלה.

שלום שמחון: כלומר, מעבר לשוק שאינו מתוכנן גודע את הפרנסה המרכזית של אלפי משפחות באזור פריפריאלי.

שלום שמחון: בשבוע האחרון קיימה ועדת הכלכלה דיון בנושא הגליל, בעקבות דוח של משרד ראש הממשלה שהראה שאחד האזורים הנפגעים ביותר מהתוכניות הכלכליות של האוצר הוא הגליל, בהיקפים גדולים.

שלום שמחון: מתחילה להיות בעיה ברמה הלאומית.

שלום שמחון: מהלך מהסוג שגב' ארנון מדברת עליו – ניסיון לבטל את התכנון בענף – משמעותו, בסופו של דבר, היא גדיעת פרנסתן של אלפי משפחות.

שלום שמחון: ואנחנו עוד לא מגיעים לעניין האחר.

שלום שמחון: כלומר יש כאן משהו מובנה במדיניות הממשלה, נכון לרגע זה.

שלום שמחון: אם הממשלה תחליט כפי שהאוצר רוצה, ואני מקווה שלא, זה סיפור אחר, כי אז יש חלופות וכו'.

שלום שמחון: אבל אני לא רואה סבירות גדולה להגיע לכיוון שאת מדברת עליו.

שלום שמחון: אני רואה סבירות גבוהה שנלך לשוק מתוכנן שיוכנסו בו כללים נוספים.

שלום שמחון: בזמנו משה דיין היה שר החקלאות, והוא החליט שבמרכז הארץ לא ייצרו חלב.

שלום שמחון: הוא עשה את הפעולות הנדרשות כדי שבתל-אביב ובסביבתה לא יהיו רפתות.

שלום שמחון: זה היה המהלך והממשלה השקיעה בו, לאורך זמן.

שלום שמחון: גם כאן יש מהלך שקורה בפועל.

שלום שמחון: המצב הקיצוני, על-פי המאוויים של האוצר, הוא ביטול את חוק הגליל או ביטול התכנון; אני מתקשה לראות איך הדבר קורה.

יעל ארנון: שוב, אנחנו מודעים לבעיות האלה.

יעל ארנון: גם התוכנית שהצענו הזכירה חלף סובסידיה, מתן השקעות למקורות תעשייה או לתיירות או לנושאים אחרים.

יעל ארנון: כרגע זה לא על השולחן, כי זה לא התקבל בממשלה.

יעל ארנון: מה שהתקבל הוא שיוקם צוות שיבחן את הנושא.

יעל ארנון: אני מניחה שבשנה הקרובה נעסוק בזה יותר.

יעל ארנון: אבל היום יש תכנון, כפי שהוא קיים היום, והוא מבוצע בצורה לא נכונה בעיני.

יעל ארנון: אפשר לעשות אותו כך שמצד אחד כן נמשיך בתכנון, בגלל הדברים שהיושב-ראש אמר, אבל נקטין את העיוות שיש היום.

שלום שמחון: כנראה נמשיך לדבר בקווים מקבילים.

שלום שמחון: את מדברת על הגדלת יחידות הייצור.

שלום שמחון: תקציב משרד החקלאות מעמיד משאבים דרושים להגדיל יחידות ייצור בגליל?

שלום שמחון: אם כן, אני רוצה לדעת על זה.

שלום שמחון: נניח שזה המהלך שהולכים עליו, נניח שמר כהן רוצה להגדיל את הלול שלו מ-0.5 מיליון ל-1.5 מיליון.

שלום שמחון: הוא יקבל מענקי השקעות?

יעל ארנון: זה לא בתקציב כי אין תוכנית כזאת.

יעל ארנון: לא נלך להגדלה.

יעל ארנון: אם הולכים למהלך כזה, הוא צריך להיות כולל.

יעל ארנון: לא תתאפשר הגדלה בלי שנלך למהלך שבו נראה התייעלות שהצרכן ייהנה ממנה כתוצאה מזה שהממשלה משקיעה.

אברהם רביץ: אני קצת סוטה מגוף החוק.

אברהם רביץ: אני מסתכל על כל מי שחתמו על החוק, רבים מתחילים להתעניין בענף הלול.

אליעזר כהן: אני כאן, אני יושב לידך.

אברהם רביץ: אתה בקי בכל הנושאים, אבל החתומים חשבו שהם חותמים על הצעת חוק בנושא שאני עומד לדבר עליו, חלק מהם לפחות.

שלום שמחון: המציע היחיד שנמצא כאן הוא חבר הכנסת אליעזר כהן.

יצחק וקנין: אני וחבר הכנסת שמחון, ששנינו מגדלי ביצים, לא חתומים.

אברהם רביץ: אני מקווה מאוד שלא אהיה פופוליסטי, אלא אדון לגופו של עניין, כי בעניין הזה אפשר לקבל כותרות סימפטיות.

אברהם רביץ: אני מדבר על נושא שדנו בו עם היושב-ראש, והיה לנו סיוע רב גם מהיושב-ראש וגם מענף הלול: הרעיון הוא לתת תשובה מושכלת, שלא תפגע בענף.

אברהם רביץ: וזה דבר לא פשוט.

אברהם רביץ: אנחנו יודעים שיש כאן דילמה.

אברהם רביץ: הכוונה לתשובה טובה על מכאובי החברה היום.

אברהם רביץ: העיתונות אולי עושה מזה יותר מדי, אבל קוראים לזה אנשים שסובלים חרפת רעב.

אברהם רביץ: כל מיני מוסדות קמו כדי לתת תשובות, לא תמיד מכובדות, לבעיה הזאת של עניי ישראל.

אברהם רביץ: אבל – ברוכים הבאים, בכל אופן הם עושים משהו.

אברהם רביץ: אנחנו, שטיפלנו בעניין, יודעים את עדינות השאלה.

אברהם רביץ: האיש ברחוב שואל: למה זורקים ביצים לזבל או לתעשייה ולא שולחים אותן לעניי ישראל, באותו מחיר שניתן לתעשייה?

אברהם רביץ: אנחנו יודעים שחייבים להיזהר מכל משמר שלא לעשות את הדברים באופן שיגדע את כל הענף, ואז יהיו עוד עניים, כי החקלאים עצמם לא יחזיקו מעמד.

אברהם רביץ: אם נביא להיצף מלאכותי בשוק, לא עשינו כלום.

אברהם רביץ: זה יהיה גלגל כזה, שיביא נזק יותר מתועלת.

אליעזר כהן: יש כאלה שמדברים על יבוא ביצים.

אליעזר כהן: אראה לך את המכתב אחר כך.

אברהם רביץ: אז למה לא נשלח גלידה לאלסקה?

אברהם רביץ: בכל אופן, הדילמה הזאת ישנה תמיד, וצריך למצוא את האיזון המתאים.

אברהם רביץ: אין ספק שבגלל המצב הכלכלי במשק יש פריצה גדולה של צרכני עוני – נקרא לזה כך – ואינני יודע להעריך אותה אל נכון אלא במספרים פופולריים, מה שיש לפנינו בעיתונות.

אברהם רביץ: לו מצאנו את הדרך הממסדית שעוצרת בדיוק במקום שממנו אסור ללכת הלאה, היינו מצליחים.

אברהם רביץ: הכוונה שלי היא שנמצא דרך להעביר לאנשים האלה את שהסחורה הזאת, שהיום חלקה סתם נזרק לים וחלקה הולך לתעשייה - וזה לא ברצוננו,

4414: שום ביצה לא נזרקת לים.

אברהם רביץ: ברוך השם, אבל זה היה.

אברהם רביץ: אני עצמי עשיתי חביתה בים המלח.

אברהם רביץ: היו דברים מעולם.

אברהם רביץ: זה לא חזון שאנחנו לא מכירים.

אברהם רביץ: אולי היום זה לא קורה, זה הולך לתעשייה, וטוב שכך, כי לפחות יש לזה שימוש אנושי.

אברהם רביץ: אני יודע שתמיד היו לנו ויכוחים עם מועצת הלול.

אברהם רביץ: הם היו ערים לנושא, אבל תמיד היו ויכוחים על הכמות שמותר להעביר לשוק הנצרכים, אנשים שלולא הרעיון הזה לא יקנו ביצה.

אברהם רביץ: זה בדיוק המודל: אסור למכור ביצים בזול לאותם אנשים שאין להם כסף, אם יקנו אותה במחיר השוק, כי אז כורתים את הענף שיושבים עליו.

שלום שמחון: אתה רוצה שחלק מהחוק יקצה אחוז מסוים לנצרכים?

אברהם רביץ: בדיוק.

אברהם רביץ: צריך למצוא המנגנון שיאתר את הכמות המדויקת, עד כמה שניתן לעשות זאת במדויק.

אברהם רביץ: אולי באמצעות המנגנונים החדשים שנוצרו בעקבות המצב הקשה שאנחנו נמצאים בו – כל מיני עמותות ואגודות.

אברהם רביץ: הן יצטרכו לקבל אישור, שזה לא יהיה פירטי, וכל אחד יקים מאגר כדי לקבל את התוצרת.

אליעזר כהן: ואפשר להגביל את זה בזמן.

אברהם רביץ: זה בכל מקרה.

אברהם רביץ: הזמנים יכתיבו את המצב.

אברהם רביץ: אנחנו מקווים שיהיו שנים טובות, ואז בוודאי חייבים לבטל את זה.

אברהם רביץ: אין ספק שזה צריך להיות לכל שנה.

אברהם רביץ: זה גם תלוי בייצור, הוא משתנה בכל שנה.

אברהם רביץ: לכן אני מציע שבמסגרת החוק נמצא את הסעיף שיאפשר זאת, יחייב זאת – אם החוק בא לחייב.

שלום שמחון: אתה רוצה שאחוז מסוים יוקצה לנצרכים במחיר שניתן לתעשייה.

אברהם רביץ: בדיוק.

אברהם רביץ: שתהיה ועדה ציבורית.

אברהם רביץ: אולי משרד החקלאות יכול להקים את המנגנון.

אליעזר כהן: לפרק זמן שנבדוק מדי פעם בפעם.

אליעזר כהן: והלוואי שלא יהיו עניים.

אברהם רביץ: זה נכון לא רק לביצים אלא גם לעופות ששוחטים בסופו של דבר.

אברהם רביץ: גם שם יש עודפים.

אברהם רביץ: למה לא נעשה זאת?

אברהם רביץ: זו תהיה תרומה בלתי רגילה של החקלאים.

אברהם רביץ: אומנם זו כאילו תרומה מאולצת, אבל זו באמת תרומה אנושית.

אברהם רביץ: כולנו יודעים שלא הקמנו את החקלאות כדי לשלוח אותה לתעשייה.

אברהם רביץ: לא לכך התכוון הנביא.

אברהם רביץ: המטרה היתה שזה יגיע לצרכנים, לבני אדם.

אברהם רביץ: המצב הזה נוצר בדיעבד.

אברהם רביץ: לכן אני מציע, בעזרתה של היועצת המשפטית של הוועדה, שיהיה ניסוח מתאים לכך.

שלום שמחון: יש התייחסות לדברי האוצר מטעם מועצת הלול, או נשאיר זאת לישיבה הבאה?

אברהם רביץ: בעניין הזה ההתגוששות עם האוצר תמיד היתה, לא כל כך עם החקלאים.

איציק בן דוד: אני מבקש להגיב קודם, ברשות מר הלפרין.

איציק בן דוד: חלק מהדברים אמרתי בפעם הקודמת, וגם העברתי עכשיו פתק לגב' ארנון.

איציק בן דוד: אני חושב שיש חוסר הבנה בהגדרת העודפים כפי שהאוצר מפרש זאת.

איציק בן דוד: אני שמח שמועצת הלול סוף סוף תיקנה את ההגדרות לעודפים בדוחות השנתיים שלה.

איציק בן דוד: המועצה תמיד הגדירה כעודפים את הביצים שהלכו לתעשייה לייצור מוצרי ביצים בתעשיית המזון המקומית.

איציק בן דוד: צריך לזכור שבשנים האחרונות היתה החלפה, מבחינת התעשייה המקומית, מביצים בקליפה לביצים מעובדות – מוצר נוח לשימוש.

איציק בן דוד: בישראל יש שלושה מפעלים של תעשיית ביצים בישראל, והם מייצרים מוצרי ביצים: ביצים נוזליות, ביצים מפוסטרות, בקרטונים או בשקים, ביצים שלמות, הפרדה לחלמונים ולחלבונים.

איציק בן דוד: המוצר הזה נצרך על-ידי תעשיית המזון המקומית והתעשייה המוסדית.

אברהם רביץ: מה המחירים, באחוזים?

איציק בן דוד: אני לא יודע.

איציק בן דוד: אמרנו את זה לאורך השנים וזה נאמר גם בישיבה הקודמת:

איציק בן דוד: בעבר הביצים שהופנו לתעשייה ושנצרכות בשוק המקומי על-ידי תעשיית המזון המקומית – ואני מניח שתעשיית המזון מוכרת את הביצים האלה במחיר מלא – הביצים הללו היו מסובסדות על-ידי הקרן הוולונטרית במועצת הלול.

איציק בן דוד: היה סבסוד על-ידי החקלאים.

איציק בן דוד: אנחנו התנגדנו לזה.

איציק בן דוד: טענו שהתעשייה המקומית צריכה לרכוש את הביצים הללו לצורך עיבוד מוצרי ביצים במחיר מלא ולא במחיר מסובסד.

אברהם רביץ: לא ממש מלא.

זאב הולצמן: אל תסבסדו בכלל.

זאב הולצמן: שום תעשייה אל תסבסדו.

איציק בן דוד: לכן כשמועצת הלול קבעה שהביצים לתעשייה הן עודף, היתה שגיאה בהגדרה הזאת.

איציק בן דוד: הסבתי את תשומת לב האוצר לכך.

איציק בן דוד: הביצים שהולכות לתעשייה נצרכות בשוק המקומי, ואין להתייחס אליהן כעודפים.

איציק בן דוד: בשלוש השנים האחרונות, למעט מקרים של עודפים עונתיים, בגלל פערים קטנים בין הצריכה לייצור, אין עודפים.

איציק בן דוד: חבר הכנסת כהן מחזיק מכתב שכתבתי.

אליעזר כהן: הוא דן באפשרות של יבוא ביצים.

איציק בן דוד: בשלוש השנים האחרונות בכל שנה לקראת פסח אפשרנו יבוא של 60-70 מיליון ביצים, כי הייצור המקומי לא סיפק את מלוא הביקוש.

אברהם רביץ: זה עונתי.

שמואל לסר: בסך הכול חודש אחד.

יצחק וקנין: בעונות אחרות יש עודפים.

אליעזר כהן: אז למה מדברים על עודפים?

אברהם רביץ: זה עונתי.

אליעזר כהן: לכן מקפיאים ביצים.

אליעזר כהן: בדיוק בשביל זה.

איציק בן דוד: הכמויות העודפות הן הביצים שלא נצרכו בשוק המקומי, כטריות או כמעובדות.

איציק בן דוד: ביצה עודפת היא ביצה שאין לה ביקוש.

איציק בן דוד: כמויות הביצים שסולקו מהשוק המקומי באמת היו שוליות לעומת היקף הייצור המקומי.

איציק בן דוד: נכון שיש בעיה עם 30-40 מיליון ביצים בגליל שמוגדרות כמושבתות.

איציק בן דוד: אני לא רוצה להרחיב בנושא הזה.

איציק בן דוד: אלו מכסות.

איציק בן דוד: מועצת הלול היתה משלמת כסף, היא היתה משלמת בהשבתה לחקלאים.

אליעזר כהן: שר החקלאות לשעבר לימד אותי, הטייס לשעבר, שבחקלאות דנים בחי וצומח, ואז יש עונתיות.

אליעזר כהן: יש הבדל בין הטייס לשעבר לשר החקלאות לשעבר.

אליעזר כהן: שר חקלאות לשעבר ששוב רוצה להיות שר חקלאות – יצטרך להצטרף.

אליעזר כהן: אתה כבר טייס לשעבר.

שלום שמחון: הרב הרביץ, האמת היא שאני רוצה להיות שר האוצר.

שלום שמחון: אם לא תהיה לי ברירה, אסתפק במשרד אחר.

אליעזר כהן: אתם תמצאו את עצמכם בקואליציה בשבוע הבא.

אברהם רביץ: אני אקח משרד אחר.

איציק בן דוד: אולי לביצים המושבתות, שהיקפן הולך וקטן משנה לשנה, אפשר להתייחס כעודף.

איציק בן דוד: אלו מכסות רדומות, ואולי יש מקום לפדות אותן.

איציק בן דוד: במסגרת הוועדה שגב' ארנון דיברה עליה נדון גם בזה, כדי לא ליצור פוטנציאל לעודף אם המכסות המושבתות יופעלו בעתיד.

איציק בן דוד: אני אומר שוב: אנחנו לא במצב של עודפים גדולים בשוק המקומי מאז האינתיפאדה, שאז הוגבלה מאוד כניסת ביצים מיהודה ושומרון.

איציק בן דוד: הכמות העודפת זניחה לעומת היקף הצריכה.

אברהם רביץ: אנחנו מעבירים להם ביצים, לא?

אברהם רביץ: גם למצרים?

זאב הולצמן: זה היה בעבר, לא היום.

איציק בן דוד: לעצם החשש של האוצר מהתמריץ שכיסוי העודפים או פינוי העודפים יעוגן במסגרת היטל חובה: יש לציין שההיטל לא יוכר במחיר לצרכן.

איציק בן דוד: עלות פינוי העודפים תהיה על חשבון היצרנים, וכך זה גם מנוסח בהצעת החוק.

איציק בן דוד: אני מבין שלמשווקים יש בקשה לשינוי נוסח, כדי שהחיוב בהיטל בגין פינוי העודפים יהיה על חשבון היצרנים באמצעות המשווקים – וזה מקובל.

שלום שמחון: אבל יש להבהיר את הנקודה המרכזית: היום יש קרן לפינוי עודפים.

איציק בן דוד: היום אין.

שמואל לסר: לא, שנה שלמה אין קרן.

שמואל לסר: מסתדרים בלי זה.

איציק בן דוד: "תנובה" פרשה ולכן אין קרן.

איציק בן דוד: לכן אני חושב שאין ביצירת הקרן משום תמריץ שהאוצר חושש ממנו להמשיך ולייצר עודפים.

איציק בן דוד: כי עלות פינוי העודפים, אם תהיה, תחול על כלל היצרנים, בניגוד למה שהיה עד היום – שהיתה קרן וולונטרית והעלות הוטלה על 80% בערך, כי לא כל המשווקים היו חברים בקרן.

שלום שמחון: מה המשווקים שלא היו חברים בקרן עשו בכסף הזה?

שלום שמחון: אני לא מניח שהם שילמו יותר לחקלאים.

איציק בן דוד: כן.

שלום אשוש: הם לקחו את זה לעצמם.

שלום שמחון: יש כאן משווק כזה?

זאב הולצמן: יש שני משווקים.

שמואל לסר: אנחנו לא היינו בקרן.

שלום שמחון: "תנובה" מחוץ לקרן, מה היא עושה עם הכסף?

קריאה: זו שאלה נכונה.

קריאה: יש פה משווקים שהיו מחוץ לקרן תקופות די גדולות.

קריאה: אפשר לשאול מה הם עשו עם הכסף?

שלום שמחון: אני שואל, לא עונים.

שלום שמחון: יש כאן משווק כזה?

זאב הולצמן: אני הייתי מחוץ לקרן.

זאב הולצמן: ויש כאן משווק שיצא מהקרן.

שלמה מיכאלי: אני רוצה להעיר: שנה אין קרן, לא הורידו אגורה מהחקלאים, אין עודפים, הכול מסתדר.

שלום שמחון: אתה אומר את זה מוקדם מדי, תגיד את זה לקראת סוף הישיבה.

שלום שמחון: כשמשווק אינו חבר בקרן, מה קורה עם הכסף שהוא היה צריך לשים?

זאב הולצמן: הוא משתמש בכסף או כדי לשפות את החקלאי כדי לקבל ממנו את הביצים, לשלם לו יותר – בגובה מה שהצליח לחסוך או יותר; או שהוא עושה בעצמו.

זאב הולצמן: השנה אנחנו מפנים את הביצים בכוחות עצמנו.

זאב הולצמן: היום, מאחר שאנחנו גם משווקים וגם תעשיינים, אנחנו עושים את מה שהיה צריך לעשות עשרות בשנים: בזמן העודפים האחרונים קנינו את הביצים, כדי לשמור פחות או יותר על המחיר בשוק, והקפאנו אותן.

זאב הולצמן: זה בדיוק הפוך ממה שאומר מר בן דוד.

זאב הולצמן: היום יש לנו 10 מיליון ביצים בהקפאה.

זאב הולצמן: אנחנו עדיין אוספים, כי יש עודפים, למרות ההמלצה או השאלה של מר בן דוד אם לייבא ביצים או לא.

זאב הולצמן: עד היום אנחנו בעודפים, מאוגוסט, ויש שאלה אם לייבא ביצים.

זאב הולצמן: בינואר-פברואר יש צפי שיהיה חוסר, ואז נוציא את הביצים לשוק.

זאב הולצמן: כך גם שמרנו על המחיר בשוק החקלאי וגם לא נייבא ביצים, נחסוך כספי מדינה.

זאב הולצמן: זה מה שצריך לעשות.

זאב הולצמן: זה מה שהתעשיות עושות וצריכות לעשות.

זאב הולצמן: בניגוד לתעשיות שעושות אבקה.

גדעון חובב: בניגוד להצעת החוק, ששם כתוב שהעודפים יהיו ליצוא, שאז החקלאי יקבל פחות.

איציק בן דוד: זה לא עודף אם זה יוקפא.

איציק בן דוד: אגב, עוד לא סיימתי.

שלום שמחון: שאלתי שאלת ביניים.

שלום שמחון: כלומר מר הולצמן אומר שהשתמש בכסף לקרן פנימית שלו, או הוא פיצה את החקלאי.

זאב הולצמן: נכון.

זאב הולצמן: השנה, כש"תנובה" החליטה שהיא יוצאת מהקרן מהסיבות שלה, ואני אסביר,

שלום שמחון: כלומר ייתכן שחקלאי ששיווק לך קיבל תמורה גדולה יותר מחקלאי שהיה בקרן?

זאב הולצמן: בדרך כלל כן.

זאב הולצמן: שאלת קודם שאלה: כש"תנובה" יצאה מהקרן, זה היה 1 בינואר 2004, הלכנו לבג"ץ וטענו שיש אי-צדק במחירים לתעשייה הגדולה – שיושבים כאן רוב הנציגים שלה – שקנו את הביצים באפס, ואני אומר: באפס.

שלום שמחון: בעוד כמה דקות נגיע לתעשייה.

איציק בן דוד: אני בהחלט מקבל את ההצעה שהועלתה כאן, שחלק מהקטנת העודף יהיה באמצעות גלגול העודפים בעונת הקיץ על-ידי הקפאתם בתעשייה ושימוש בהם בתקופת החוסר.

זאב הולצמן: ב-25 אגורות, לא ב-3 אגורות, שידעו במה מדובר.

איציק בן דוד: זה לא עודף, לכן הקרן לא מטפלת בזה.

איציק בן דוד: אלו ביצים שבמקום לייצאן במחירי הפסד יצרכו אותן בעתיד.

שלום שמחון: זו שאלה עקרונית נוספת: האם המדינה שומרת אחוז מסוים בהקפאה?

איציק בן דוד: יהיה אפשר למצוא הסדרים לכך, גם באמצעות המוצר המוגמר, שיביאו בחשבון את עלות המימון של הביצים והגלגול שלהן לעונת החורף.

איציק בן דוד: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס אליו בשלב זה הוא דברי ההסבר של הצעת החוק.

איציק בן דוד: עלתה בעיה כלשהי בנוגע למחויבות של המדינה בהסכמי הסחר הבין-לאומיים.

איציק בן דוד: הטענה היא שיצוא במחיר נמוך מהשוק המקומי, במיוחד בענף של פיקוח מחירים – יצוא כזה, אפילו שאין סבסוד של המדינה לגביו, מוגדר כמסובסד.

איציק בן דוד: לכן על-פי המחויבות שלנו אסור לנו לייצא אותו במחיר נמוך.

איציק בן דוד: היו על זה לא מעט פנלים בארגון הסחר הבין-לאומי.

אברהם רביץ: גם אם הוא לא מסובסד?

איציק בן דוד: כן.

איציק בן דוד: הכוונה ליצוא של מוצר מהשוק המקומי.

איציק בן דוד: זו פרשנות של הסכמי הסחר הבין-לאומיים.

איציק בן דוד: יש מקרה מפורסם מאוד של יצוא מוצרי חלב על-ידי קנדה, יצוא שהוגדר כמסובסד אף שלא היה סבסוד ישיר של ממשלת קנדה.

איציק בן דוד: לכן קנדה הפסיקה לעשות זאת.

איציק בן דוד: כיוון שזה כנראה יהפוך לחוק, מוצע שבדברי ההסבר לא יוזכר היצוא, אלא ייאמר שהקרן תטפל בעודפים.

איציק בן דוד: וממילא, בהגדרה, עודפים הם רק מה שלא נצרך בשוק המקומי, בקליפה או כמוצר מעובד.

מרדכי הלפרין: קודם כול, לא הוגדרה כאן במלוא חריפותה הבעיה העונתית, והבנתי שיש כאלה שלא מודעים לכך.

מרדכי הלפרין: הדוגמה שהוזכרה על-ידי גב' ארנון, הדוגמה של החלב, אינה נכונה.

מרדכי הלפרין: בביצים להטלה יש הבדלים גדולים בין העונות.

מרדכי הלפרין: זה שורש הבעיה.

מרדכי הלפרין: בחורף אנחנו תמיד בחוסר ובקיץ אנחנו תמיד בעודף.

מרדכי הלפרין: השאלה היא מה הפערים.

מרדכי הלפרין: היו שנים שבהן המצב היה קיצוני יותר.

מרדכי הלפרין: בשנה האחרונה הקדשנו מאמצים כדי לעשות סדר כללי, גם בנקודות שהוזכרו כאן, והמצב טוב יותר.

מרדכי הלפרין: עדיין אנחנו צריכים את הצעת החוק כתעודת ביטוח לרווחתו של החקלאי ולכך שהענף יהיה מסודר ומבוסס.

מרדכי הלפרין: נזכיר רק את מה שכבר הוזכר: מצד אחד אומרת גב' ארנון שבהצעת האוצר שהונחה על שולחן הממשלה הוצע להקצות סכומים נדיבים מאוד להשקעות לענף הלול.

מרדכי הלפרין: מצד שני עד לפני חצי שנה היו 2.5 מיליון ש"ח שהאוצר העביר לצורך השבתת 50 מיליון ביצים – מכסות שנוצרו כתוצאה מהחלטות הממשלה.

מרדכי הלפרין: כלומר, כל הזמן היה מצב של עודף מכסות.

מרדכי הלפרין: הממשלה הגיעה להחלטה.

מרדכי הלפרין: בשלב מסוים, בשל נסיבות מסוימות, בעיקר בגליל, הוחלט שצריך לחזק את החקלאים בגליל ולתת מכסות נוספות לחקלאים חדשים.

מרדכי הלפרין: את הפתרון לכך מצאו בצורה של השבתה במימון של האוצר.

מרדכי הלפרין: מצד אחד החלטת הממשלה קיימת ומיושמת, וצריך לגמור ליישם אותה בשנה הקרובה.

מרדכי הלפרין: מצד אחר המנגנון שנקבע אז, מנגנון שבא לפתור את הבעיה של העודף הנוסף שנוצר על-ידי חלוקת מכסות חדשות – ומנגנון ההשבתה הזה מומן על-ידי האוצר – לא קיבל אליו את הסכומים.

מרדכי הלפרין: גם אותם 2.5 מיליון ש"ח בוטלו ולא הועברו בשנה האחרונה.

מרדכי הלפרין: אנחנו יושבים כאן, מצד אחד אנחנו אומרים שאין אפשרות לבטל את התכנון לפי רצון האוצר אבל צריך לעשות סדר בענף, וגם האוצר מסכים לכך,

שלום שמחון: האוצר מתנגד להשבתה בשנה הבאה?

מרדכי הלפרין: עובדה שהוא לא העביר כספים, אז ממה נעשה השבתה?

מרדכי הלפרין: זו השנה האחרונה שבה היתה השבתה.

מרדכי הלפרין: עד לפני שנה הועברו 2.5 מיליון ש"ח, והשנה הם לא הועברו.

מרדכי הלפרין: האוצר ודאי יכול לענות על כך כאן, במקום.

מרדכי הלפרין: 2.5 מיליון ש"ח שהיו מתוקצבים להשבתה כבר אינם, הם לא הועברו על-ידי האוצר וממילא לא הועברו על-ידי משרד החקלאות.

מרדכי הלפרין: לא תהיה יותר השבתה, כי אין מאיפה.

שלום שמחון: איזה היקף זה פותר?

מרדכי הלפרין: 50 מיליון ביצים.

מרדכי הלפרין: בשנת התכנון 2005 המספר הזה של ביצים ייזרק לשוק כייצור נוסף על מה שהיה.

מרדכי הלפרין: נכון, כפי שהזכרתי בשנה האחרונה נעשו כמה פעולות, לא זה המקום לפרט אותן, זה ייקח זמן.

מרדכי הלפרין: אבל הפעולות האלו צמצמו את הבעיה במידה מסוימת.

שלום שמחון: גב' ארנון, הטענה היא שאתם יוצרים את הבעיה.

שלום שמחון: היה פתרון מסודר לצמצום הייצור בענף, על-ידי מודל של השבתה, אבל אתם ברחתם ממנו.

שלום שמחון: לא העברתם את הכסף, ולכן נאלצים לעשות פעולות אחרות.

אברהם רביץ: יש כמה דברים במדינה שבהם החוק הוא חוק, אבל כשזה מגיע לכסף, לא נותנים.

אברהם רביץ: שמעתי על התופעה הזאת.

יעל ארנון: אני מבקשת שמר בן דוד יתייחס לנושא.

יעל ארנון: אנחנו לא מתקצבים את העניין הזה כבר שנתיים.

יעל ארנון: אני לא מכירה את זה.

שלום שמחון: זהו חוק שנוגד את כל תפיסת העולם שלכם.

שלום שמחון: אבל אילו נתתם כסף להשבתה, זה אולי היה שווה הרבה יותר.

שלום שמחון: למועצה לענף הלול אין ברירה, הם חייבים לעשות פעולה אחרת.

שלום שמחון: עכשיו מכניסים אותם לפינה כדי שימצאו פתרון לעודפים.

שלום שמחון: אבל יכולתם לפתור זאת בעצמכם, זו בעיה של 50-100 מיליון ביצים.

שלום שמחון: ייתכן שזה היה מקטין את הצורך בחוק הזה.

יעל ארנון: אבל השאלה היא אם הכסף שיש היום לא מספיק גם לזה.

קריאה: הוא לא מקבל מכם כסף, מאיפה יהיה לו?

יעל ארנון: יש כסף מתקציב המועצה.

יעל ארנון: יש שם עשרות מיליונים, 20 מיליון, אני לא יודעת כמה, שמיועדים לנושא הזה.

יעל ארנון: יש כמעט אגורה מכל ביצה.

חיים גינת: צריך לעשות כאן מצגת, מה יש למועצה.

חיים גינת: מר הלפרין מוכן להזמין את גב' ארנון ולהראות לה במצגת את כל התקציב שלו.

חיים גינת: היא תראה שהוא לא מקבל כלום.

שלום שמחון: הוא מקבל מהצרכנים?

מרדכי הלפרין: זה מזכיר לי פרוטוקול מעניין שקיבלתי באחרונה, של ישיבה במשרד האוצר עם השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.

מרדכי הלפרין: יש סכנה של התפרצות מגיפה של שפעת העופות, שעלולה להזיק גם לבני אדם – ונקווה שלא תגיע לכאן.

מרדכי הלפרין: יש צורך במלאי חירום של תרופות.

מרדכי הלפרין: זה בטיפול בימים אלה.

מרדכי הלפרין: קיבלתי פרוטוקול מישיבה שנערכה באוצר.

מרדכי הלפרין: לפי הפרוטוקול הגורמים המקצועיים אומרים שבמועצת הלול יש כסף לצורך העניין הזה.

מרדכי הלפרין: אשמח אם מישהו יראה לי את הכסף.

מרדכי הלפרין: אני כשנה מחפש דברים במועצת הלול, ועדיין לא מצאתי.

שלום שמחון: הם לא קוראים את הדוחות שלפיהם המימון של השירותים הווטרינריים צריך לקבל תפנית.

שלום שמחון: זה נוח, אתה מממן את זה, למה שהם יפתרו בעיות?

שלום שמחון: דוחות מבקר המדינה מצביעים על כך שהחלק הווטרינרי במועצת הלול צריך להיות בפיקוח של המדינה.

שלום שמחון: נכון לרגע זה המגדלים מבצעים זאת לבד ומפקחים על עצמם.

שלום שמחון: צריך להוציא את זה החוצה, אבל זה נוח, כי הם מממנים את הפעולה מכספם.

שלום שמחון: לכן זה יישאר שם, כל עוד הם מממנים את זה.

מרדכי הלפרין: נכון מה שהוזכר כאן:

מרדכי הלפרין: הבעיות קיימות גם בשלוחה אחרת של ענף הלול, שלוחת הפטם.

מרדכי הלפרין: גם שם היו כל מיני התחייבויות של האוצר שלא קוימו.

מרדכי הלפרין: היום אנחנו עדים לקריסה של עשרות חקלאים, יציאה של מאות מהם מענף הפטם – כלומר חוסר אפשרות להמשיך לגדל פטמים.

מרדכי הלפרין: ויש קריסה של עשרות חקלאים אחרים, גם בחודשים האחרונים, תוך כדי כך שהענף הופקר לחלוטין.

מרדכי הלפרין: למעשה התהליך הוא שהוא יוצא מידי החקלאים: הוא מפסיק להיות ענף חקלאי.

מרדכי הלפרין: גם את זה אנחנו מנסים לעצור, ואני מקווה שנצליח.

מרדכי הלפרין: אבל נכון שהחוק בא לפתור בעיה של פינוי עודפים לאו דווקא בביצי מאכל אלא בכל ענף אחר.

שלום שמחון: כלומר יש כוונה להקים קרן כזאת גם בשלוחות אחרות?

מרדכי הלפרין: אני אומר זאת כתעודת ביטוח, במידת הצורך.

מרדכי הלפרין: אנחנו מקווים שהחוק יתקבל ואנחנו גם מקווים שלא נצטרך להשתמש בו.

מרדכי הלפרין: אבל הוא חייב להתקבל כדי שלחקלאים יהיה חוסן כלכלי.

יצחק וקנין: אמרת שאתה מקווה שלא תשתמשו בקרן.

יצחק וקנין: אבל אי-אפשר להקים קרן עודפים בלי לקחת משהו בכל חודש מראש.

4414: אפשר בסוף שנה.

יצחק וקנין: הוא צריך את הקרן.

יצחק וקנין: הוא לא סומך על נס.

מרדכי הלפרין: אני בהחלט מקבל את מה שאמרו הרב רביץ והרב וקנין.

מרדכי הלפרין: אולי צריך להוסיף משהו בניסוח, אבל בהחלט יש כאן מכשיר שמסוגל להפנות עודפים למטרות שהוזכרו כאן.

אליעזר כהן: בכל מקרה זה רעיון לא רע.

4414: אדוני היושב-ראש, כמו שאמרת בפתיחת דבריך, ענף ההטלה מרוכז ברובו הגדול בגליל, והוא מקור הפרנסה העיקרי, אם לא היחיד, של תושבי הגליל.

4414: למעלה מ-2,200 משפחות מתפרנסות ממנו בגליל, ובכל רחבי הארץ יש 3,300 משפחות.

4414: מדובר בשלוחה מתוכננת, ואנחנו חושבים ששינוי החוק הוא כלי משלים על מנת לשמור על התכנון, על המגדלים ועל מקור פרנסתם, בייחוד שהוא אמור להתמודד עם פינוי עודפים קלים בעונות מסוימות, ובאחוז קטן יחסית מסך כל היקף הייצור הארצי.

4414: בכל מקרה מדובר בכספם של מגדלים בלבד.

4414: אחת מטענותיה של גב' ארנון היתה שבמסגרת ההיטל יש 1.5 אגורות, וחלק מהן הולך לוויסות השוק.

4414: כנציג מגדלים, שעברו חוויות קשות ושילמו גם 9 אגורות לפינוי עודפים, יש מקום להתווכח על חצי האגורה שהציבור תורם למחיר הביצה.

4414: זה לא הוויכוח.

4414: הביצה היא לא מוצר שמתכלה באותו יום, אפשר לגלגל אותו.

4414: עודף קטן מאוד יכול להשפיע על רמת המחירים.

4414: לא הצרכן נהנה מזה, אלא הרשתות.

4414: לדעתנו צריך לקבל את החוק הזה.

4414: הוא לטובת כולם.

4414: הטענה של גב' ארנון שהשוק השחור יגדל אינה נכונה.

4414: אנחנו המגדלים, באמצעות המועצה, הוצאנו עכשיו המון כסף כדי לשמור על הענף שלנו, שלא יהיה ייצור שחור ולא ייצור עודף.

4414: הוצאנו גם 20 מטילות מלולים של מגדלים.

4414: אנחנו רוצים לשמור על מקור הפרסה שלנו.

4414: זה כלי משלים, זה בכספים שלנו, זה לא מפריע – כל עוד השלוחה מתוכננת.

4414: אני מציע לקבל את החוק הזה.

אברהם רביץ: יש עלות כספית?

איציק בן דוד: לא.

שלום שמחון: למגדלים.

שלום שמחון: כאן מתעסקים רק עם הכסף של המגדלים,

חיים גינת: אני מגדל עופות בפועל, וחי מלול.

חיים גינת: יש לי 5,000 תרנגולות.

חיים גינת: החוק טוב לחקלאים, אבל החקלאים בפועל יצטרכו להיות בהנהלת הקרן הזאת.

חיים גינת: כי אם משרד החקלאות שולח מכתב למר הלפרין, וכותב שחברת תעשייה מבקשת לייבא ביצים בחודשים אוגוסט-ספטמבר – כשיש עודפים במדינה, גם אם לא גדולים, והתעשיות קולטות אותם ומקפיאות את הביצים – המשמעות היא שהתעשייה יכולה גם לקלקל לענף הביצים, לא רק לתרום לו.

חיים גינת: בלי תעשייה ענף הביצים לא יהיה קיים.

חיים גינת: אם החקלאים והנהלת הקרן של החקלאים יצליחו לדעת באיזה מחיר למכור את הביצה לתעשייה, ניצור תמורה גבוהה יותר.

שלום שמחון: ממילא חקלאים ישבו בהנהלת הקרן.

שלום שמחון: עוד מעט יהיו בחירות והם ישבו בה.

מרדכי הלפרין: אתה לא חבר בהנהלה?

מרדכי הלפרין: הוא חבר בכל הוועדות.

חיים גינת: אני חבר, אני טוען טענה שאני רוצה ליצור את זה הלאה.

שלמה מיכאלי: הוא חקלאי, הוא יושב בכל הוועדות, הוא בא אפילו לוועדת הכלכלה.

חיים גינת: אנחנו למדים גם השנה שהתעשייה יכולה לשלם מחיר גבוה יותר ממה שהיה אשתקד בהנהלה הקודמת של המועצה.

אברהם רביץ: זה יעמוד בהתחרות עם יבוא?

חיים גינת: לא, יבוא תמיד יהיה זול יותר.

חיים גינת: בפסח, כאשר לא היו ביצים בארץ והביאו ביצים לתעשיינים, הביצה היתה יקרה יותר מהיום.

חיים גינת: יש עונות בשנה שגם אצלנו הביצה זולה וגם באירופה, ויש עונות בשנה שגם באירופה יקר.

חיים גינת: היום תעשייה מסוימת רוצה לייבא ביצים לארץ כשזול באירופה, אבל זה פוגע בנו.

חיים גינת: אני רוצה שהנהלת החקלאים והנהלת הקרן תוכן לעמוד מולה.

שלום שמחון: נתחיל את הדיון על התעשייה.

שלום שמחון: מר גנשר לא היה בפעם הקודמת.

שלום שמחון: אני מבקש לשמוע מה הצרכים של התעשייה.

יוסי גנשר: כבר בראשית הדברים אני רוצה לומר שלדעתנו כל זמן שיש תכנון ויש חוק הגליל, הכרחי שתהיה גם קרן פינוי עודפים.

יוסי גנשר: כפי שאמר מר כהן קודם, זה כלי משלים כדי לשמור על המחירים שמשלמים לחקלאים.

יוסי גנשר: תכנון של הענף כולל את כל צורכי הענף: ביצים למכירה בקליפה, בשוק, וגם ביצים לתעשייה.

יוסי גנשר: אגיד לכם משהו שאולי אתם לא יודעים: בעולם המערבי 40% מכלל צריכת הביצים היא באמצעות התעשייה.

יוסי גנשר: בארץ 20% של הביצים נצרכות על-ידי התעשייה.

יוסי גנשר: היום אי-אפשר לחשוב על תעשיות כמו "אסם", "עלית", "תלמה", "זוגלובק", "טבעול" ועוד – בלי שימוש במוצרים התעשייתיים של הביצים.

יוסי גנשר: כל תעשיית המזון בעולם משתמשת במוצרים תעשייתיים של ביצים.

שלום שמחון: אנחנו מייבאים מוצרי ביצים תעשייתיים?

יוסי גנשר: ב-2002 ו-2003 היה יבוא של כ-520 טון של אבקה לבנה של ביצים.

יוסי גנשר: כדי לייצר את הכמות הזאת צריך 200 מיליון ביצים.

שלום שמחון: אז אם זה ייחסם בצד היבוא, אולי לא נצטרך לטפל בעודפים, לא?

יצחק וקנין: אבל מה המחירים?

יצחק וקנין: זאת השאלה, כי היבוא זול יותר.

שלום שמחון: אני וחבר הכנסת כהן נלמד זה את זה: הוא ייקח אותי לאריזונה ואני אקח אותו לסיור בענף הביצים.

זאב הולצמן: אתה מוזמן גם אלינו.

שלום שמחון: בשמחה רבה.

אברהם רביץ: מה ההפרש בין היבוא לבין התוצרת שלנו?

אברהם רביץ: יותר מ-15% או פחות מזה?

אברהם רביץ: קודם כול נראה מה אפשר לעשות נגד היבוא לפי החוק.

אברהם רביץ: איפה אנחנו עומדים עם זה?

איציק בן דוד: יש מכס על היבוא.

יצחק וקנין: הרב רביץ, זאת לא הבעיה.

יצחק וקנין: הבעיה היא המחיר.

אברהם רביץ: אני מדבר על המחיר.

יוסי גנשר: כפי שאמרתי קודם, המוצר היחיד שמיובא לארץ בדרך כלל הוא אבקה לבנה.

יוסי גנשר: ההיקפים בשנתיים האחרונות היו של כ-500 טון בשנה.

אברהם רביץ: כמה זה בכסף?

יוסי גנשר: בתקופה האחרונה המחיר היה כ-10 דולר לקילו, כלומר 5 מיליון דולר.

שלום שמחון: כמה שוות 200 מיליון ביצים?

יוסי גנשר: בכסף החשבון מסובך יותר.

שמואל לויט: הבעיה היא שכשמייצרים רק אבקה לבנה מפסידים.

יוסי גנשר: מהחלבון עושים אבקה לבנה ומהחלמון אבקה צהובה.

יוסי גנשר: יש שני מוצרים שנמכרים.

יוסי גנשר: צריך להביא זאת בחשבון.

יצחק וקנין: והרוב הנצרך הוא החלבון.

אברהם רביץ: למה עושים יבוא?

אברהם רביץ: בגלל המחיר או כי אין ביצים?

יוסי גנשר: אין ביצים לייצר כמות כזאת של אבקה לבנה.

איציק בן דוד: לא, זה בגלל העודף של החלמון.

אתי בנדלר: אמרו כעת שהסיבה היא שאין די ביצים לייצר את זה.

איציק בן דוד: הבעיה היא שזה רק החלבון.

יוסי גנשר: בשנה האחרונה אין קרן לפינוי עודפים, הקרן הוולונטרית.

יוסי גנשר: אני מבין שגם כשתהיה הקרן החדשה המדיניות תהיה שהתעשייה תרכוש את הביצים בהסכמים עם המשווקים ועם המגדלים.

יוסי גנשר: לדעתי המבנה הזה הוא מבנה נכון, בתנאי שההסכמים בין התעשייה לבין המשווקים או המגדלים יהיו הסכמים מסודרים וארוכי טווח; לא הסכם לשבוע או לשבועיים אלא הסכמים שנתיים, שיבטיחו את היציבות של ההספקה לאורך כל השנה.

יוסי גנשר: כפי שנאמר על-ידי מר הלפרין קודם: בחורף יש חוסר בביצים ובקיץ יש עודף.

יוסי גנשר: העודף של הביצים, מעבר לצריכה השוטפת של התעשייה – צריך לשווק אותו ליצוא במחירים הגבוהים ביותר שהיצוא מסוגל לתת.

יוסי גנשר: ולדעתנו אין הבדל בין משלוח ליפן או משלוח לאיטליה בקליפה או בקופסאות כאבקה.

יוסי גנשר: "צ'אם" רכשה בשנים האחרונות ביצים ליצוא בהסכמים עם מועצת הלול, בפיקוח של מועצת הלול.

יוסי גנשר: באחרונה, בעקבות פניות לממונה על הגבלים עסקיים, העברנו אליו את כל החומר של השנתיים האחרונות עד גמר פעולת הקרן לפינוי עודפים.

יוסי גנשר: הממונה על הגבלים עסקיים בדק את כל החומר, ונכון לעכשיו, כמה חודשים אחרי שהפעולה נעשתה, לא נמצא כל דופי.

יוסי גנשר: יצרנו ומכרנו ליצוא עד לגרם האחרון של הביצים שקנינו ממועצת הלול.

יוסי גנשר: לדעתי צורכי התעשייה נכון לשנת 2004 הם כ-250 מיליון ביצים.

שלום שמחון: כלומר בעצם אתה מבקש להבטיח הספקה שוטפת לתעשייה.

קריאה: ל"צ'אם".

שלום שמחון: לא, לתעשייה.

יוסי גנשר: אני מעריך שאלו צורכי התעשייה השוטפים, כפי שמופיע גם בנתונים של משרד החקלאות.

יוסי גנשר: גם משרד החקלאות חושב שצורכי התעשייה וצורכי השוק המקומי בקליפה הם ברמה הזאת.

יוסי גנשר: אני אומר שצריך להבטיח את זה.

אברהם רביץ: אם אתה שולח ביצים בקליפה לתעשייה, אתה מקטין את הפוטנציאל של התעשייה כאן, וגם המשלוח יקר.

יוסי גנשר: אגב, ב-90% מהמקרים,

גדעון חובב: זה נכון מאוד, יש לו אינטרס כזה.

אברהם רביץ: שפה תהיה פחות תעשייה?

יוסי גנשר: ב-90% מהמקרים הביצים בקליפה שנמכרות ליצוא נמכרות למפעלי תעשייה ליצוא.

אברהם רביץ: למה אי-אפשר להקים כאן עוד מפעל?

יוסי גנשר: אין בעיה, הטכנולוגיה של ייצור אבקה קיימת 50 שנה.

יוסי גנשר: יש בארץ תעשיות לייצור אבקה מירקות, מחלב, מביצים וממוצרים אחרים.

אברהם רביץ: לאן אתה שולח?

יוסי גנשר: לכל העולם.

אברהם רביץ: בסביבה – תורכיה.

שלום שמחון: מי הבעלים של התעשייה שאתה מוביל?

יוסי גנשר: שליש של קבוצת "צ'אם" הבין-לאומית – שרשומה בבורסה בישראל ויש לה מפעלים בתורכיה ובארצות-הברית; שליש של "תנובה"; שליש של קבוצת פישמן.

שלום שמחון: אמרת עכשיו שאתם בעד החוק ובעד הקרן לפינוי עודפים תוך הבטחת ההספקה השוטפת לתעשייה?

יוסי גנשר: כן.

שלום שמחון: בבקשה, נשמע את נציגי "תנובה".

שלום שמחון: הסבירו לנו שאתם שליש מהבעלים של "צ'אם", והם הודיעו כאן שהם בעד החוק.

צביקה יהל: ברשות

צביקה יהל: כם לא אגע בנושא התעשייתי אלא בנושא קרן פינוי העודפים.

צביקה יהל: היינו בין יוזמי הקרן בגלגולים הקודמים ולכן אסביר מדוע לא היינו מוכנים להמשיך בצורה הזאת.

זאב הולצמן: גם יצאתם בגלגולים הקודמים.

זאב הולצמן: תסביר גם את זה, מה עשית עם הכסף.

שלום שמחון: מר הולצמן, תודה, אבל אתה מדבר אחריו.

צביקה יהל: לגופו של עניין, אנחנו מסיימים את שנת 2004, ואם נשווה את השנה הזאת לשנת 2003, נראה שבשנה שעברה עלות פינוי העודפים היתה 54 מיליון ש"ח בערך, והשנה אפילו לא אגורה.

צביקה יהל: מעבר לכך, אצל חלק נכבד מהמשווקים הם קיבלו עוד אגורה נוספת בערך, כלומר עוד כ-12 מיליון ש"ח.

צביקה יהל: כלומר מגיעים לכך שהשנה החקלאים קיבלו 70 מיליון ש"ח יותר.

4414: זה לא בגלל המשווקים.

צביקה יהל: הם קיבלו יותר, עובדתית, זאת עובדה ראשונה.

יצחק וקנין: תנו לו לדבר.

שלום שמחון: למדתי מהניסיון שלי בוועדה שחילוקי דעות יש בין כולם.

שלום שמחון: חבל, נקשיב לו.

צביקה יהל: יש דעה נוספת שנשמעה כאן, שהשנה לא היו עודפים.

צביקה יהל: אז רק לסבר את אוזניכם, להערכתי בחודש האחרון היו כ-20 מיליון ביצים עודפות.

צביקה יהל: אפשר לבדוק כמה כל תעשייה קלטה ולעשות חשבון.

צביקה יהל: לא נכון לומר שלא היו עודפים, כי היו עודפים.

זאב הולצמן: אז למה אתה מבקש יבוא עכשיו?

חיים גינת: 20 מיליון ואתה מבקש יבוא?

שלום שמחון: "תעשיות ברקן", פעם אחרונה, באמת.

צביקה יהל: אנחנו שותפים בשליש ב"צ'אם", אנחנו לא מנהלים את "צ'אם".

צביקה יהל: בהחלט יש לנו גם חילוקי דעות אתם.

צביקה יהל: את כל השאלות שצריך לשאול אותם אפשר לשאול אותם, יש להם כאן נציג.

צביקה יהל: זה דבר אחד.

צביקה יהל: לגופו של עניין, גם השנה היו הרבה מאוד עודפים.

צביקה יהל: אבל משום מה, וזו הסיבה שיצאנו מהקרן, לא היה את מי לרמות.

צביקה יהל: בקרן פינוי העודפים היתה רמאות אחת גדולה, שתבינו: ביצים נכנסו ביום ויצאו בלילה,

יצחק וקנין: בדיוק.

שלום שמחון: אז אולי אם יהיה חוק יהיה פיקוח מסודר.

צביקה יהל: שלמה אומר שכשיש שוטרים וגנבים תמיד הגנבים מנצחים.

צביקה יהל: השאלה היא תנאי השוק.

צביקה יהל: השנה היא מקרה מבחן מצוין.

צביקה יהל: אפשר לבדוק כמה עודפים היו בה, לשאול את התעשיות כמה ביצים הם קלטו, לשאול כמה יצוא היה ולבדוק.

צביקה יהל: תראו שהיו לא מעט עודפים גם השנה.

צביקה יהל: ועובדה שהשנה החקלאים קיבלו 70 מיליון ש"ח יותר, ואני מבודד את עליית המחירים בגלל עליית מחיר התערובת.

צביקה יהל: הם קיבלו 70 מיליון ש"ח יותר, והיו עודפים.

צביקה יהל: אפשר לבדוק את השנה הזאת.

צביקה יהל: הסיבה פשוטה: אין את מי לרמות.

צביקה יהל: כשיש קרן פינוי עודפים, יש תמריץ ליצור עודף.

שלום שמחון: כלומר אתה תומך בעמדת האוצר.

צביקה יהל: לא אמרתי שאני נגד קרן פינוי עודפים, אבל במבנה השוק כמו שהוא קיים היום, זה המצב.

צביקה יהל: וזאת הנקודה הבאה: לשוק הזה נכנסו גורמים פליליים.

צביקה יהל: חלק מהפעילות שלהם היא באמצעות קרן פינוי עודפים.

צביקה יהל: היא נתנה להם אפשרות אדירה לגנוב את המערכת.

צביקה יהל: אני מזמין אתכם לחנויות מכולת בירושלים ופשוט לשקול את הביצים.

צביקה יהל: ביצה מס' 1 צריכה להיות מעל 70 גרם.

צביקה יהל: תבדקו כמה ביצים כאלה יש בחבילה.

צביקה יהל: ביצה מס' 2 צריכה לשקול 65-70 גרם.

צביקה יהל: קודם כול צריך לטפל בעסק הזה.

שלום שמחון: חבר הכנסת וקנין ואני נלך לשוק מחנה יהודה לפני הישיבה הבאה.

צביקה יהל: שם זה עוד יותר גרוע.

יצחק וקנין: שם זה ישר מהמשק.

אברהם רביץ: היה יהודי צדיק בבני ברק, גאון עולם, הרב גדליה נאדל, הוא נפטר לא מזמן.

אברהם רביץ: הוא תמיד עבד לפרנסתו, לא נהנה מקופה ציבורית.

אברהם רביץ: לשם כך הוא מכר ביצים.

אברהם רביץ: הוא חשש מאוד מרמייה, אז הוא מכר לפי משקל.

אברהם רביץ: קילו ביצים.

שמואל לסר: גם את זה ראינו, ולא תמיד הקילו הוא קילו.

צביקה יהל: אתן כמה דוגמאות מהחודש האחרון.

צביקה יהל: פורסמה כתבה ב"גלובס" שבה דווח שמועצת הלול בודקת רמאויות שנעשו בקרן לפינוי עודפים.

צביקה יהל: לא שמעתי דבר על זה, אני מקווה שהיא באמת עושה את זה.

צביקה יהל: אם היו רמאויות בקרן ומועצת הלול הודתה שהיו כאלה, מן הראוי לבדוק ולהציג את הנתונים.

מרדכי הלפרין: לא כתוב שהיא הודתה.

צביקה יהל: כתוב שהיא בודקת.

אברהם רביץ: מר יהל, הכנסת את הוועדה לסד בלתי אפשרי.

אברהם רביץ: אם אתה חושש שיש מעשים פליליים, זה צריך לעבור למוסדות המוסמכים, שיבדקו את זה.

אברהם רביץ: כיצד אנחנו, כוועדה ממלכתית של הכנסת, יכולים לפעול?

אברהם רביץ: מה לעשות עם הידיעה הזאת?

אברהם רביץ: לא להתייחס אליה?

שלום שמחון: מר הלפרין יתייחס לנושא מייד.

אברהם רביץ: אני לא יודע נגד מי הטענות.

שמואל לויט: נאמרו כאן דברים חסרי אחריות, חסרי ביסוס.

שמואל לויט: הייתי ב"צ'אם", והיא קיבלה ביצים ש"תנובה" רשמה עליהן גודל 1 והן היו גודל 3 ומלוכלכות.

שמואל לויט: אז אני מציע שתסתום את הפה בעניינים האלה.

אברהם רביץ: לא, רק חברי כנסת יכולים להגיד את זה.

שלמה כהן: מר יהל צריך להיות גם משווק וגם בעל תעשייה, שיבדוק את עצמו.

צביקה יהל: אני בהחלט חושב שבין היתר צריך לבדוק אותנו.

צביקה יהל: אנחנו מוכנים לבדיקה, בהחלט.

צביקה יהל: אנחנו חושבים שזה ראוי.

צביקה יהל: בכל שנה צריך לחדש את רישיונות המשווקים המורשים, וצריך לעשות בדיקה ולראות מיהם המשווקים המורשים במדינה והאם הם יכולים להיות כאלה.

צביקה יהל: כרגע השוק פרוץ לחלוטין.

צביקה יהל: כשהדברים יוסדרו,

שלום שמחון: מר יהל, האם כרגע אתה אומר את העמדה הרשמית של "תנובה", שהיא נגד הקרן, או זו עמדתך האישית?

צביקה יהל: לא אמרתי שאני נגד הקרן לפינוי עודפים.

שלום שמחון: נגד החוק.

צביקה יהל: גם לא אמרתי שאני נגד החוק.

צביקה יהל: יש לי הסתייגות אחת לחוק, כי במשמעותו הוא מאפשר לגבות גם ממשווקים.

צביקה יהל: לא אמרתי שאני נגד החוק.

צביקה יהל: החוק, במתכונת השוק היום, אינו טוב.

שלום שמחון: אם כן, אני מבקש שתכתבו לנו איך לדעתכם החוק צריך להיות.

שלום שמחון: הם צריך לכתוב אותו אחרת, לבנות אותו אחרת, לסדר אותו אחרת?

שלום שמחון: תעבירו לי את המסמך.

שלום שמחון: אבקש זאת גם מאחרים.

שלום שמחון: גם מר גנשר רוצה תיקון, נכון?

שלום שמחון: מה אומר התיקון שלך?

יוסי גנשר: ביקשנו שהביצים ילכו ליצוא או בקליפה או באבקה – למי שישלם את המחיר הגבוה יותר; וכתוצאה מזה הסובסידיה שהחקלאי יצטרך לשלם תהיה הקטנה ביותר.

שלום שמחון: גם את זה אני מבקש לקבל בכתב.

מרדכי הלפרין: כדאי שהעמדה של "תנובה" תהיה של "תנובה".

מרדכי הלפרין: יושב-ראש "תנובה" מדבר אחרת.

מרדכי הלפרין: שזה יהיה על דעת יושב-ראש "תנובה".

אליעזר כהן: בישיבה הבאה דנים בחוק?

שלום שמחון: אני מקווה.

שלום שמחון: נשמע את נציג "תעשיות ברקן".

זאב הולצמן: אני גם מ"ביצי כפר" וגם מ"תעשיות ברקן".

שלום שמחון: כל אחד וכובעיו.

שלום שמחון: אך יש לי עוד שאלה למר יהל: מאחר שאתם לא בקרן, לפי מה שאמרו כאן, מה קורה עם הכסף של פינוי העודפים?

צביקה יהל: קודם כול לא היה מצב ש"תנובה" לא היתה בקרן ולא היתה קרן.

זאב הולצמן: ב-31 במרס 1999 יצאתם לשנתיים.

זאב הולצמן: למה אתה אומר שלא היה מצב?

צביקה יהל: אני יכול לדבר לבד.

שלום שמחון: כזאת תחרות יש בין "ביצי כפר" ל"תנובה"?

זאב הולצמן: לא, אנחנו קטנים והם גדולים.

שלום שמחון: גם הם כבר לא כל כך גדולים.

צביקה יהל: קודם כול, עובדתית, בשבע או בשמונה השנים שאני ב"תנובה", כש"תנובה" לא היתה בקרן גם לא היתה קרן.

צביקה יהל: מה שקורה כשאין קרן הוא שלכל אחד יש הקרן הפרטית שלו.

צביקה יהל: מי שקולט בהתאם ליכולת השיווק שלו הוא במצב האופטימלי בשוק.

צביקה יהל: מי שקלט ביצים רק כדי לקלוט ביצים ולא כדי לעשות בהן דבר,

שלום שמחון: סליחה רגע, נניח שבאופן תאורטי היה מודל שקובע שכל משווק יעשה קרן לעצמו.

שלום שמחון: תסכימו שנקבל דיווח מלא על מה שאתם עושים בכספים של הקרן הזאת?

שלום שמחון: שקוף?

צביקה יהל: בוודאי, אין שום בעיה.

אליעזר כהן: רק בתנאי שקיפות נאשר.

אברהם רביץ: מר הולצמן, אולי תוכל להסביר בדבריך למה אי-אפשר להגדיל כאן את התעשייה כך שלא נצטרך לשלוח ביצים לתורכיה ולהחזיר אותן לכאן?

זאב הולצמן: אנסה להסביר בהמשך.

זאב הולצמן: מר גנשר אמר שבשנתיים האחרונות הם עשו יצוא של 200 מיליון ביצים, והם נדרשו לדווח על-ידי הממונה על הגבלים עסקיים לדווח ולא נמצא שום דופי.

יוסי גנשר: לא אמרתי שעשינו יצוא של 200 מיליון ביצים.

זאב הולצמן: אז מה אמרת שעשית?

זאב הולצמן: אבקה?

זאב הולצמן: אמרת "200 מיליון ביצים".

שלום שמחון: מר הולצמן, עשה לי טובה.

שלום שמחון: חבר הכנסת וקנין ואני מכירים את הנושא מקרוב; חברי הכנסת האחרים והפרוטוקול אינם מכירים את הנושא מקרוב.

שלום שמחון: אני רוצה להבין את נושא התעשייה.

שלום שמחון: אל תבלה את הזמן בהתכתשות עכשיו.

שלום שמחון: עזוב, תסביר לי מה אתה צריך.

זאב הולצמן: תעשיית "צ'אם" עשתה יצוא של אבקות ביצים וגם מכרה בארץ אבקות ביצים.

זאב הולצמן: כל האפשרות שלהם לעשות את הדברים האלה היא משום שהם הצליחו לקנות את הביצים בלי כסף, מהקרן.

זאב הולצמן: יש לי דוגמה ואם תרצו אתן גם חשבונית.

זאב הולצמן: אני גם משווק, גם שיווקתי להם ביצים כתעשיין.

שלום שמחון: ולא קיבלת כסף על זה?

זאב הולצמן: קיבלתי את כל הכסף.

זאב הולצמן: אבל 3 אגורות הם שילמו ו-43 אגורות הקרן שילמה.

זאב הולצמן: ומר לויט יושב כאן.

זאב הולצמן: יש כאן עוד משווק שיאשר את מה שאני אומר, אם תשאל אותו.

זאב הולצמן: ב-3 אגורות הם כבר לא הסכימו לקחת.

זאב הולצמן: הם רצו בלי כסף, רק את ההובלה.

זאב הולצמן: אנחנו לקחנו את זה ב-25 אגורות.

זאב הולצמן: גם את זה מר לויט יאשר.

זאב הולצמן: המועצה עזרה לנו במימון בפסטור מחדש.

זאב הולצמן: מחזרנו את הביצים והחזרנו אותן לשוק בינואר.

זאב הולצמן: מאיפה כל זה מתחיל?

זאב הולצמן: הלכנו לבג"ץ נגד ההפרשים ונגד האפליה במחירים לתעשיות.

זאב הולצמן: תעשייה אחת משלמת 25 אגורות בממוצע, ותעשייה אחרת משלמת 0-8 אגורות.

זאב הולצמן: ב-31 בדצמבר בשנה שעברה "תנובה" הודיעה שהיא עוזבת את הקרן.

זאב הולצמן: אחריה הלכו אחרות, משום שלא היתה ברירה, לא היתה קרן.

זאב הולצמן: השופט ברק שאל: מה העתירה שלכם עושה פה?

זאב הולצמן: הרי אם אין קרן, אין בעיה, יש שוק חופשי, לכו קנו בשוק.

זאב הולצמן: בסדר, עד הרגע אנחנו קונים בשוק.

שלום שמחון: אתה לא צריך קרן?

זאב הולצמן: אני כן צריך קרן.

זאב הולצמן: אנחנו רוצים קרן כי זה טוב גם לחקלאים וגם לנו.

זאב הולצמן: אבל לא קרן שמוכרת את הביצים בחינם.

זאב הולצמן: קרן שתיתן את המחיר גם באופן שווה וגם באופן הכי טוב לחקלאי.

זאב הולצמן: כי אני גם רואה את הצד של החקלאי.

זאב הולצמן: אני גם משווק.

זאב הולצמן: חשוב לי שהחקלאי יקבל את המחיר הגבוה ביותר.

שלום שמחון: באופן תאורטי, אתה מנהל תעשייה.

שלום שמחון: נניח שאתה עושה 50 מיליון ביצים בשנה.

שלום שמחון: אתה צריך אותן.

שלום שמחון: אתה תקנה אותן בכל מחיר?

זאב הולצמן: במחיר שייקבע על-ידי הקרן, שישבו בה חקלאים, והם יגידו מה הכי מתאים להם.

שלום שמחון: נגיד שהחקלאי מקבל 30 אגורות לביצה.

שלום שמחון: תקנה אותה ב-30 אגורות?

שלום שמחון: זה ישתלם לך?

שלום שמחון: איפה שיווי המשקל?

זאב הולצמן: כשיש עודפים שיווי המשקל הוא לפחות עלות גידול הביצה.

זאב הולצמן: היום זה 18-19 אגורות, לא פחות.

זאב הולצמן: החקלאי לא ירוויח על מה שהוא מגדל מעבר למכסה.

זאב הולצמן: לעניין העודף: זה שיש עודף של 200-300 מיליון ביצים, זה עודף מובנה – ולדעתי זה עודף שצריך להיות.

זאב הולצמן: וזה לא משום שאני תעשיין: יש שלושה מועדים בשנה שבהם צורכים ביצים: פסח, ראש השנה ובין המצרים.

זאב הולצמן: הצריכה אז הגבוהה: ספטמבר, אפריל, אוגוסט.

זאב הולצמן: בתקופות האלה אנחנו מוכרים יותר ביצים.

זאב הולצמן: לכן העודף הזה צריך להיות.

זאב הולצמן: אם בקטעים שבהם לא צריך ביצים זה הולך לתעשייה, מה טוב.

זאב הולצמן: יש מי שקולט.

זאב הולצמן: הטענה היא שהיצוא מוציא את הביצים מהארץ.

זאב הולצמן: מה הבעיה שלנו, כתעשיות?

זאב הולצמן: ומר כהן דיבר על זה.

זאב הולצמן: אנחנו כתעשייה לא יכולים לקבל רק את הביצים הלא ראויות למאכל, כביכול – אין ביצים כאלה, אלו לא ביצים מלוכלכות וכו'.

זאב הולצמן: "שטראוס", "זוגלובק", "אסם" – הם צריכים לקבל סחורה טובה.

זאב הולצמן: זה מגיע לגברת בסופר.

זאב הולצמן: לכן חלק מהביצים צריכות להיות טובות.

זאב הולצמן: אי-אפשר להחזיק את התעשייה על ביצים מלוכלכות וסדוקות.

זאב הולצמן: כתבנו למר הלפרין מכתבים.

זאב הולצמן: אחרי שבג"ץ שלח אותנו הביתה כי יש שוק חופשי, המועצה עשתה שני דברים.

זאב הולצמן: פניתי לחברי הכנסת שחתמו על הצעת החוק.

זאב הולצמן: הם אמרו שבדברי ההסבר כתוב שהביצים יסופקו למפעלי תעשייה שעוסקים במוצרי ביצים ליצוא.

זאב הולצמן: אמרתי שיש רק מפעל אחד כזה ושהוא רוצה לקבל את הביצים בחינם.

זאב הולצמן: הם השיבו לי: שמע, זה רק בשביל ההסבר.

זאב הולצמן: אבל רק בשביל ההסבר חברי הכנסת חתמו.

זאב הולצמן: עכשיו יש תרגיל חדש: בכלל לא ייתנו לתעשייה, שהתעשייה – גם אנחנו וגם "צ'אם" – תקנה בחוק החופשי.

זאב הולצמן: אבל אין שוק חופשי אם יש קרן.

שלום שמחון: אז מה אתה רוצה ממני?

זאב הולצמן: שתקבע שהתעשייה תקבל את המחיר הגבוה ביתר שאפשר לקבל, לא במחיר מוזל, לא ביצוא.

שלום שמחון: אם אתה ומר גנשר תגידו שאתם רוצים את הביצים ב-2 אגורות, מה נעשה?

זאב הולצמן: אני ומר גנשר יכולים לרצות.

זאב הולצמן: החקלאי לא יסכים.

זאב הולצמן: היום אנחנו משלמים כ-25 אגורות לביצה.

זאב הולצמן: היום החקלאים מרוויחים כסף.

זאב הולצמן: זאת השנה הראשונה שהם מרוויחים הכי טוב, אולי זה גם בזכות מר מיכאלי.

זאב הולצמן: הוא חקלאי, הוא יכול להגיד לך.

זאב הולצמן: אנחנו, "ביצי כפר", גם המשווק וגם התעשיין, בעד הקרן – קרן הוגנת, במחירים הוגנים ושווים לכל התעשיות, ולא רק לתעשייה שיש לה פס לאבקה – רק לה מגיע לקבל את הביצים ליצוא, והיא תייצא אותן בקליפה במחיר יותר טוב.

זאב הולצמן: מי שנותן את המחיר הטוב ביותר, שם תייצא.

שמואל לסר: אני לא נכנס למלחמה בין התעשיות, אני משווק ביצים.

שמואל לסר: לפני שנתיים מכרתי ל"צ'אם", השנה אני מוכר ל"ביצי כפר", אין לי טענות לאף אחד מהם.

אליעזר כהן: רק שיקנו.

שמואל לסר: קונים ומשלמים.

שמואל לסר: חשוב לדעת: בשנה האחרונה, כמו שאמר נציג "תנובה", כשאין קרן, לנו, "חברת לסר", יש הסכם עם "ביצי כפר", ואנחנו מוכרים להם במחיר מסוים.

שמואל לסר: זה הסכם לשנה, לא לחודש ולא לפסח ולא לשיאים, לכל השנה.

שמואל לסר: קודם מכרנו רק ל"צ'אם", לכל התקופה.

שמואל לסר: אני לא נגד שיהיה חוק כתעודת ביטוח, כך הסבירו את זה, אבל נכון לשנה האחרונה כל משווק לקח עליו את העודפים.

שלום שמחון: זה טוב או לא?

שלום שמחון: אתה בעד זה?

שמואל לסר: אם היו שואלים אותי, אני מתנגד לקרן.

שמואל לסר: אמרתי את זה גם בישיבה שלפני כן.

שמואל לסר: למה?

שמואל לסר: משום שכפי שהסביר נציג "תנובה", גנבו את הקרן.

שמואל לסר: הסברתי את זה כמה פעמים בישיבה האחרונה.

שלום שמחון: מה שלא הבנתי קראתי בעיתון.

שמואל לסר: נכון.

שמואל לסר: אני אמרתי את זה.

שמואל לסר: זה שגנבו את הכסף מהקרן – אני נגד זה.

שמואל לסר: מדברים על אנשים שזקוקים לאוכל, שלא יכולים לקנות ביצים.

שמואל לסר: תעשה חשבון: השנה 54 מיליון ש"ח לא גבו מהחקלאים; כמה אנשים יכולים לאכול מזה?

שמואל לסר: זה לפי מה שמנכ"ל המועצה אומר.

שמואל לסר: איפה הכספים?

שמואל לסר: קח מיליון אחד ותן לנזקקים.

שמואל לסר: כאן יש 54 מיליון.

שמואל לסר: "אסם", "עלית", "זוגלובק" – הם רוצים סחורה טובה, אבל הם גם צריכים לשלם מחיר, מחיר של שוק.

שמואל לסר: הם לא מסכנים.

שמואל לסר: תראה את המאזנים של "אסם" ושל "זוגלובק", אלו לא חברות במצוקה.

שמואל לסר: הם ישלמו כמו עכשיו, וגם התעשיות משלמות.

שמואל לסר: אני לא נגד התעשייה.

שמואל לסר: מר הלפרין הסביר לי שהוא צריך את החוק רק כמעין ביטוח.

שמואל לסר: אני לא נגד הביטוח הזה, אבל דע לך: יש עודפים.

שלום שמחון: מה אתה מציע, שאנחנו נעשה חוק שהוא רשת ביטחון למועצת הלול, שיהיה אפשר להפעילו רק באישור ועדת הכלכלה של הכנסת?

שמואל לסר: לי לא חשוב מי יפעיל.

שמואל לסר: שיהיה החוק שמר הלפרין מבקש לביטחון.

אברהם רביץ: או האוצר או ועדת הכלכלה – מה אתה בוחר?

שמואל לסר: זה לא משנה לי.

שמואל לסר: חבר הכנסת רביץ דיבר על עוני, ומר הלפרין עצמו אומר שחסך 54 מיליון ש"ח למערכת.

שמואל לסר: זה כסף גדול מאוד במדינה שחסר לה כסף.

גדעון חובב: אני מלווה של "ביצי כפר".

גדעון חובב: אני מבין היטב למה נציג "צ'אם" בעד החוק, תוך דגש למפעלים שעושים יצוא.

גדעון חובב: אני לא מבין את נציג משרד החקלאות, שאישר בישיבה – אף שבישיבות שלנו אצל יוסי ישי הוא לא הסכים לכך – שהמסלול שהביצים עברו בתקופות העודף להקפאה גרם לכך שהחקלאי קיבל תמורה גדולה בהרבה.

גדעון חובב: אם כן, למה המשרד בעד הניסוח הספציפי של החוק – כי הוא פוגע בחקלאים.

גדעון חובב: התעשיין, אני מבין: הוא ירוויח יותר.

שלום שמחון: זו הצעת חוק פרטית.

שלום שמחון: היא קיבלה את תמיכת הממשלה.

שלום שמחון: שנית היא יכולה לקבל גם לבוש אחר במהלך החקיקה.

שלום שמחון: זה לא בהכרח מה שיצא מכאן.

יצחק וקנין: נעבד אותה כמו שמעבדים את הביצים.

שלמה יעקב: לא אחזור על מה שאמרו.

שלמה יעקב: חברת "דיקסמן" בעד הקרן.

שלמה יעקב: צריך לעשות פיקוח על איך זה יעבור לתעשייה ולא יחזור לשוק המקומי, כדי שמה שנאמר בעיתון לא יתממש שנית.

שלמה יעקב: קרן וולונטרית, כמו מה שהיה – זה לא צודק, כי חלק מהמגדלים שילמו וחלק לא שילמו.

שלמה יעקב: ומי ששילמו פינו את השוק למי שלא שילמו ושמרו על המחיר גם בשביל מי שלא שילמו.

4414: אני רוצה להזכיר לכולנו: המחיר לצרכן נקבע על-פי שלושה פרמטרים: עלות למגדל, עלות למשווק, עלות לסיטונאי.

4414: יחד זה המחיר לצרכן.

4414: כל המשווקים, גם עכשיו, אינם משלמים את המחיר – כמעט כולם,

שלום שמחון: אני רוצה להפסיק אותך.

שלום שמחון: אתה מייצג כאן את המגדלים.

שלום שמחון: אנחנו כאילו נקלענו לפינה של קרב באזור התעשייה.

שלום שמחון: מר גנשר אמר שהתעשייה בישראל צריכה 250 מיליון ביצים, ונעזוב את הוויכוח על היצוא.

שלום שמחון: מר הולצמן אמר שאם תהיה תחרות בשוק של התעשייה, הם יקנו את זה במחיר הגבוה ביותר שאפשר.

שלום שמחון: אם כן, למה צריך קרן?

שלום שמחון: תן להם להתמודד ביניהם, שיקנו ממך במחיר הגבוה ביותר.

4414: לשם אני מכוון את דברי.

4414: גם השנה, שלא היתה קרן, וכמות העודפים היתה קטנה –בתחילת השנה הסכמנו ליבוא של כ-40 מיליון ביצים ובחודשים יולי-ספטמבר כל העודפים היו סביב 40 מיליון ביצים.

4414: ברמה השנתית היה איזון בהיקף הייצור.

4414: זה אחוז קטן מהיקף הייצור, אותם 40 מיליון ביצים.

שלום שמחון: אני לא משתחרר מהעובדה שנאמרה כאן אמירה מסודרת, שקיום הקרן גרם לכך שהמגדלים קיבלו תמורה נמוכה מאוד לביצים שהלכו לתעשייה.

שלום שמחון: תעשיין אומר כאן באופן מסודר שיש סיכוי גדול שהמגדלים יקבלו תמורה גדולה יותר.

4414: קודם כול, השנה לא היתה קרן, השוק עשה את שלו, והמגדלים קיבלו תמורות גבוהות יחסית בגלל דבר אחד: הם יודעים שאנחנו עוסקים בחקיקה של קרן פינוי עודפים ואיש לא רצה לאבד את היצרנים שלו.

4414: הם שילמו מחיר וזה עלה למשווק.

4414: המשווק הפסיד חלק מכספו כדי לשמור על המגדלים שלו, שלא יעברו למשווק אחר.

שלום שמחון: לא ראיתי שהם בכו כאן.

4414: ראשית, אנחנו המגדלים רוצים בקיומה של התעשייה.

4414: שנית, יש כ-220 מיליון ביצים שבורות, סדוקות וקטנות, והן ילכו לתעשייה.

4414: יש לנו אפילו עניין לאפשר למשווקים לפנות הכול, שהביצים האלה לא יגיעו לצרכן.

4414: שהם יעשו הסכמים, כמו שאמר מר לסר, שכל משווק יעשה הסכם עם התעשייה.

4414: ירצו תוספת?

4414: במקום שנייצא אותה במקרה של עודף, נטפל בזה.

שלום שמחון: אי-אפשר להקים תעשייה בארץ שתפעל רק כשיש עודפים.

שלום שמחון: באוצר תמיד מדברים מהצד השני בנושא המים: אם יש בצורת, ייקחו את המים; אם אין בצורת, יחלקו אותם.

שלום שמחון: זה לא עובד כך, לא מהצד שלהם ולא מהצד שלך.

שלום שמחון: יש פה שני מסלולים נפרדים.

שלום שמחון: השאלה היא אם לישיבה הבאה אפשר להכין מסמך המציע טיפול נכון בעודפים, בלי קשר לתעשייה ועם קשר לתעשייה.

4414: קודם כול, התעשייה צורכת מאתנו את הכמות הזאת, היא תמשיך לצרוך אותה, ונדאג שהיא תקבל אותה.

יצחק וקנין: השאלה באיזה מחיר.

זאב הולצמן: אין 220 מיליון ביצים מלוכלכות.

שלום שמחון: אנחנו רוצים לסכם.

שלום שמחון: אני מסכים שאחוז מסוים הוא מובנה, השאלה מהו האחוז.

שמואל לויט: מכל הנצים למיניהם אנחנו הגוף שהוא באמת חסר פניות, באמצע.

שמואל לויט: אנחנו צריכים לדאוג גם לרווחת הצרכן וגם לרווחת החקלאים.

שמואל לויט: בקרן המוצעת בכלל לא נהיה מעורבים בנושא של התעשייה המקומית.

שלום שמחון: אני לא מסכים אתך.

שלום שמחון: אני לא מאמין שאזרח כלשהו במדינה היה מוכן לתת למישהו אחר סמכות אחר למכור מוצר שעולה 0.5 ש"ח באפס אגורות, על חשבונו.

שלום שמחון: גם זה לא הגיוני.

שמואל לויט: אף אחד לא חושב שהביצים לתעשייה ימכרו באפס אגורות, להיפך.

יצחק וקנין: אבל הם נמכרו במחיר הזה.

שמואל לסר: כשהיתה קרן.

שמואל לויט: כמו שאנחנו יודעים, מינימרקט בירושלים לא צריך שיתערבו בשבילו ויבטיחו לו שיקבל ביצים לאורך השנה, כך גם התעשייה תקבל אותן בהסכמים ארוכי טווח עם המשווקים.

שמואל לויט: כי המשווקים זקוקים לתעשיות, אחרת אין להם איפה לשים את הביצים המלוכלכות והקטנות.

זאב הולצמן: לא כשיש שוק סגור.

שמואל לויט: התעשיות התקשרו בהסכמים עם המשווקים, ונוסף על הביצים המלוכלכות הם ידאגו שהם יקבלו גם ביצים קבועות, בהסכמים ארוכים.

שמואל לויט: כך יישמר איזון האינטרסים.

גדעון חובב: אם תהיה קרן זה שוק סגור.

גדעון חובב: זה דבר והיפוכו.

שמואל לויט: זה לא שוק סגור.

שמואל לויט: במצב הזה יישמר איזון אינטרסים במחיר גבוה לחקלאים.

שמואל לויט: הקרן תתערב – וזו תשובה לגב' ארנון – היא תתערב בקיץ, בתקופה המצומצמת ממאי עד ספטמבר, ערב ראש השנה, בערך.

שמואל לויט: בתקופה הזאת היא תתערב ותפנה רק מה שמעבר לצריכה השוטפת של התעשיות, כמו המינימרקטים בירושלים.

שמואל לויט: רק בצורה הזאת התעשיות ישלמו לחקלאים את המחיר המקסימלי האפשרי מתוך איזון האינטרסים.

שלום שמחון: נדרשו לי שעה ו-50 דקת כדי לאלץ אותך לדבר?

שמואל לויט: בצורה הזאת של מבנה הקרן יובטח שעל החקלאים תיפול עלות הפינוי המינימלית שתיפול.

שמואל לויט: הם לא יהיו צריכים להיות מעורבים בזה, ומר לסר לא יצטרך ללכת ל"גלובס".

שמואל לויט: אני חושב שזה מובנה, לדעתי זה גם בהתאם לעקרונות שהאוצר אמר – שיסכים לקרן שפועלת תקופתית.

שמואל לויט: על סמך כל הניסיון שנצבר בעבר, לדעתי זה המבנה האופטימלי שיכול למלא את הצרכים.

שלמה מיכאלי: אני מבקש לומר כמה מילים בדקה וחצי.

שלמה מיכאלי: אני לא מבין: גם אני חקלאי.

שלמה מיכאלי: ב-12 השנים האחרונות החקלאים לא קיבלו תמורה כמו שקיבלו השנה, כשאין קרן.

שלמה מיכאלי: על מה מדברים?

תומס מנור: לא היתה קרן 12 שנה.

שלמה מיכאלי: היתה קרן, וולונטרית אומנם.

שלמה מיכאלי: השנה קיבלנו את התמורה הגבוהה ביותר.

שמואל לויט: נכון, אבל הפרגיות עולות לך 6 ש"ח יותר.

שלמה מיכאלי: לא הפרעתי לך.

שלמה מיכאלי: יש תחרות בין המשווקים.

שלמה מיכאלי: המשווקים שיש להם עודף מפנים עצמאית את העודפים שלהם לתעשייה, והיא משלמת מחירים גבוהים.

שלמה מיכאלי: כל אחד שומר על התוצרת שלו.

שלום שמחון: נשארה נקודה אחת, ואתה לא חייב לענות על זה היום, תשיב עליה ביום אחר.

שלום שמחון: אני מסתכל עליך עכשיו כאיש "תנובה": אם נניח יהיה כשל גדול בשוק, האם "תנובה" תספוג אותו?

שלמה מיכאלי: אף אחד לא יספוג.

שלמה מיכאלי: בעבר היתה קרן, וכשהיו עודפים החקלאים שילמו 9 אגורות לביצה.

שלמה מיכאלי: אף אחד לא הביא כסף מהבית.

אברהם רביץ: אתה יודע אילו מחשבות נוגות יהיו לי עכשיו כשאזמין חביתה משתי ביצים?

אברהם רביץ: פילוסופיה שלמה.

שלום שמחון: אני תמיד אומר שלפתוח את הברז ולראות שהמים מגיעים זה פשוט מאוד.

שלום שמחון: קודם כול, לישיבה הבאה אני מבקש שמשרד האוצר יעביר נייר מקצועי לגבי איך שרואים שם את הדברים – הטיפול בעודפים, מבנה הענף – וזה בלי קשר לוועדה שהקמתם.

שלום שמחון: וכן אני מבקש שתמסרו מהם התיקונים שאתם הייתם רוצים שיהיו בחוק.

שלום שמחון: שנית, פניתי למר הלפרין בתחילת הדיון וביקשתי שתהיה מצגת לישיבה הבאה, שתראה את המבנה של הענף, הכשלים שלו, הבעיות שלו, מה צריך לעשות, ואיך מועצת הלול חושבת שצריך לטפל בנושא העודפים – מעבר לעניין הקרן.

שלום שמחון: כלומר, איך אפשר לטפל כשיש קרן ואיך אפשר לטפל כשאין קרן.

שלום שמחון: שלישית, ממר יהל מ"תנובה" ביקשתי לקבל את התיקונים שהם מבקשים.

שלום שמחון: מר גנשר, אתם העברתם תיקונים?

יוסי גנשר: כן.

שלום שמחון: העברתם הנה?

שלום שמחון: בסדר.

זאב הולצמן: אני רוצה לומר משפט, בסיום דבריו של מר לויט: הוא אמר שהם מעדיפים קרן שתפעל רק בנקודות מסוימות במשך השנה, שבהן ייווצרו העודפים.

זאב הולצמן: אי-אפשר להקים את זה.

שלום שמחון: אני בטוח שאחרי שמר לויט ילך מכאן הוא ישלח הנה מכתב ויבקש למשוך את דבריו מהפרוטוקול.

זאב הולצמן: אם הוא יעשה את זה, אני לא מדבר יותר.

שלום שמחון: אגיד לך למה: אם הקרן לפינוי עודפים היא רק רשת ביטחון למקרים מיוחדים, כמו שאמר מר הלפרין, זה אומר שהוא גם צריך אישור מיוחד לזה.

שלום שמחון: המשמעות היא פנייה או לשר, או לוועדת הכלכלה, או לאוצר.

שלום שמחון: והרי לחברי הכנסת יש רעיונות מכאן עד להודעה חדשה.

שלום שמחון: אנחנו רק בתחילת החקיקה, בישיבה הבאה הוא בטח יבקש למשוך את זה.

שלום שמחון: תודה רבה.