ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 188, 2004-09-22 10:30

דניאל בנלולו: שלום לכולם.

דניאל בנלולו: אני פותח את ישיבת הוועדה.

דניאל בנלולו: אנחנו מתחילים בנושא של תקנות התקשורת (בזק ושידורים)(תמלוגים)(הוראת שעה), התשס"ד-2004.

אורי אולניק: בוקר טוב.

אורי אולניק: אני מודה לוועדה שנתנה לנו להביא עניין זה בפניה.

אורי אולניק: כידוע, מזה זמן, עומל משרד התקשורת לפתוח את שוק הטלפוניה, שוק התקשורת הפנים ארצית הנייחת, לתחרות.

אורי אולניק: אנחנו מקווים שבחודשים הקרובים חברת הכבלים תחל במתן שירותי טלפוניה נייחת.

אורי אולניק: במקרה הזה, כיוון שהרשת שלה פרוסה בכל הארץ, היא מחויבת על פי הרשיון שלה לתת שירותי טלפוניה מדן ועד אילת, ובכל אזורי הפרפריה, וזאת בפרק זמן של שלוש שנים.

אורי אולניק: מה שאנחנו מבקשים היום מהוועדה לאשר זה הסדר מיוחד שנועד לתת פיצוי לחברת בזק, ככל שיהיה בו צורך, כי אין ודאות שניזקק לאותו פיצוי בכלל, והוא בקשר להסדר של קישור גומלין, תשלום של תנועה שיוצאת מרשת כבלים ומסתיימת ברשת בזק, או שיחות שמתחילות ברשת בזק ומסתיימות ברשת הכבלים.

אורי אולניק: השרים, שר התקשורת ושר האוצר אישרו הסדר שהוא לתקופה קצובה, לפרק זמן שלא יעלה על שנתיים, ובכל מקרה – בסכום שלא יגדל על 40 מיליוני שקלים.

דניאל בנלולו: פיצוי.

אורי אולניק: כן, במידה והתנועה בין שתי הרשתות תהיה לא סימטרית, דהיינו – שתהיינה יותר שיחות שמסתיימות ברשת אחת, לעומת שיחות שמסתיימות ברשת אחרת.

אורי אולניק: הרשת שתפסיד את אותן הכנסות בגלל ההסדר הזה יכולה לקבל פיצוי על אובדן ההכנסה, וזאת בסכום שלא יעלה על 40 מיליוני שקלים.

אורי אולניק: מה שמתבקשת הוועדה לאשר היום, משר האוצר ומשר התקשורת היא את זכותו של הצד שהפסיד את ההכנסות כתוצאה מתחילת התחרות – לקזז מתשלום התמלוגים שאמור להיות משולם למדינה, את אותו סכום של הכנסות שהוא הפסיד, וזאת – בסכום שלא יעלה על 40 מיליוני שקלים.

אבשלום וילן: למה 40 מיליון ולא 80 או 20?

אורי אולניק: היתה כוונה פה לתת איזושהי זריקת עידוד קטנה – אני אומר בפירוש: קטנה - לחברות הכבלים, כאשר הן יוצאות לדרך, מתוך הנחה שאולי בתחילת הדרך תהיה אי סימטריה בקשר לכמות התנועה שתתחיל ברשת הכבלים ותסתיים ברשת בזק, לעומת כמות התנועה שתתחיל ברשת בזק ותסתיים ברשת הכבלים, ויש בהחלט מקום לחשוב שאולי כתוצאה מההסדר הזה, מי שייצא נפסד בתחילת הדרך היא חברת בזק.

אורי אולניק: כדי לא להותיר את חברת בזק בלא הכנסות שמגיעות לה כתוצאה מאותה תנועה, באה המדינה – משרד האוצר, במקרה הזה, כמי שמקבל את התמלוגים – ואומר שהוא מוכן על מנת להניע את התחרות ומתוך מטרה שאכן התחרות שעליה הממשלה עומלת כל כך הרבה זמן לתת יתרון, הגנת ינוקא קטנה בתחילת הדרך.

אורי אולניק: יכול להיות שלא יהיה בזה שימוש כי קשה מאוד לחזות בדיוק מה יקרה, מבחינת מאיפה יתקשרו יותר מרשת לרשת.

אורי אולניק: אבל מכיוון שבתחילת הדרך רוב המנויים הם כמובן מחברת בזק, והמנויים שיהיו בכבלים, מין הסתם המספרים שלהם לא יהיו כל כך ידועים, ולא מצויים בספרי הטלפון, ואנחנו גם לא נדע בדיוק איך אפשר לחייג אליהם, רוב הסיכויים שמההסדר הזה חברת בזק תצא נפסדת, ואנחנו מבקשים היום לאשר לה את הפיצוי.

אורי אולניק: שיהיה ברור – ההסדר יוצא לדרך, עם הפיצוי או בלי הפיצוי.

אורי אולניק: זו בהחלט כוונת השרים.

חיים אורון: פה כתוב שהקריטריון הוא של 1,050,000 דקות, אבל אין פה שום מדרג, זאת אומרת – רק אם מגיעים למספר הזה מתחילים לשלם?

אורי אולניק: זה עד.

אורי אולניק: זה כל סכום עד זה.

חיים אורון: ונניח שזה היה חצי?

אורי אולניק: אז 20 מליון.

חיים אורון: זאת אומרת – זה ליניארי.

חיים אורון: זה לא מצוין פה, ואחר כך יתחילו הויכוחים.

אורי אולניק: לדעתנו זה עולה מנוסח התקנות.

חיים אורון: אני לא יודע, זה לא ברור.

אורי אולניק: לדעתנו זה ברור מנוסח התקנות.

חיים אורון: ההערה השניה היא אמירה וגם תביעה.

חיים אורון: אני כבר הייתי פעם בסיפור של שלוש שנים, עם אותן חברות.

חיים אורון: השלוש שנים נמשכו 10 שנים, אם אני לא טועה, ורק כשעלה הלווין התברר פתאום שהזמן מתקצר והפריפריה התחברה לכבלים.

חיים אורון: אם יש פה 40 מיליון שקל אז אני מציע שיהיה גם קנס בכיוון הפוך.

חיים אורון: זאת אומרת: אם יתברר, ואני לא יודע איך בודקים את זה, שחברות הכבלים לא מתחברות למקומות שלא כדאי להם – כמו שקרה בכבלים.

חיים אורון: היינו בסרט הזה.

חיים אורון: היו פה מלחמות שנמשכו, ואתה יודע על מה מדברים.

חיים אורון: לכן, אם זה חלק מהעניין, ואני בעד התחרות הזו, והרבה פעמים ניסינו למנוע תחרות חלקית, ויש היום פריסה מאד רחבה של חברות הכבלים – אז שייאמר, ואני לא יודע מה יהיה הפרמטר – שאם יש בקשה שלא מתמלאת, או משהו דומה, כי אנחנו מכירים את זה מתחומים אחרים, שלפריפריה זה לא כדאי.

חיים אורון: בסוף כולם שם קליינטים שבויים של ספק אחד.

חיים אורון: כך גם יש סופרמרקט אחד וחנות בגדים אחת.

חיים אורון: כך תהיה גם חברת טלפוניה אחת, כי לא כדאי, כי זה רחוק.

חיים אורון: לכן- אם אתם מתחילים לחלק כסף, שתהיה גם סנקציה.

דניאל בנלולו: לא מחלקים כסף.

דניאל בנלולו: זה פיצוי – אם.

חיים אורון: הוא מוותר על כסף מהאוצר כדי לתת למתחרה ינוקא להתחרות בקלות.

חיים אורון: אני מבקש שעל המתחרה הינוקא, אם לא יעמוד בתנאי התחרות – תהיה סנקציה.

יצחק הרצוג: יש לי שאלה, כי אני קורא את התקנות –אני לא רואה את התקרה של ה- 40 מיליון מופיעה בתקנות.

יצחק הרצוג: זה נכון שזה תיקון לתיקון, אבל התיקון מדבר על הוראת שעה, הוא לא מדבר על סכום.

יצחק הרצוג: כך אני קורא את הטיוטה של התקנות.

יצחק הרצוג: איך אנחנו יודעים שזה 40 מיליון?

אורי אולניק: דרך מחיר הדקה.

אורי אולניק: מחיר לדקה כפול הדקות כפי שכתוב בתקנות.

יצחק הרצוג: אתם מאשרים לנו את זה לפרוטוקול?

אורי אולניק: כן.

יצחק הרצוג: כי בתקנות לא כתוב תקרה.

אבשלום וילן: אני מבין שהרעיון הזה לא נולד בממשלה.

אבשלום וילן: הרי בית המשפט אמר את דברו, אבל בכלל – ממשלת ישראל היא כל כך טובה בניהול משא מתן, כך שכל נושא כלכלי או חברתי מגיע היום לפסיקת בתי משפט והם מכריעים.

אבשלום וילן: מה יהיה על הדמוקרטיה הישראלית?

אבשלום וילן: זו שאלה מאד רצינית.

אבשלום וילן: אבל יש עכשיו מנהיג חדש במדינת ישראל – סטיב אדלר.

אבשלום וילן: בכל פעם שהמדינה לא מסדרת, הוא פוסק בהיגיון איך אפשר לנהל אותה.

אבשלום וילן: מנכ"ל משרד התקשורת – אני חושב שהרעיון בסדר, אבל אני רוצה לשאול אותך: איך אתה מסדיר את התחרות?

אבשלום וילן: ושאלת גם לגבי הפריפריה, אבל אני רואה פה שכבר עכשיו אתה נותן הגנת ינוקא לכבלים.

אבשלום וילן: אנחנו יודעים שבזק בעצם שולטת בלווין ומזרימה כספים שם בלי סוף.

אבשלום וילן: התחרות בין הכבלים והלווין מאד לא מוסדרת, וממשיכים עכשיו בתחרות פרועה.

אבשלום וילן: בסופו של דבר, האזרחים משלמים את המחיר.

אבשלום וילן: רק בשידורי הספורט – שלם וצפה, הרי לך כמה משלמים האזרחים בתחרות בין הכבלים והלווין.

אבשלום וילן: אתה תזרים פה עכשיו כסף לכבלים או לבזק, תלוי מי יקבל, ואלה יזרימו אותו אחרי זה ללווין, והחבית היא ללא תחתית.

אבשלום וילן: מדוע אתם לא מסדירים את כל התחרות ועושים את ההפרדות הדרושות, ולא במצב שבו האזרח המשתמש משלם את התחרות הלא יעילה בין שני הצדדים

אלי אפללו: מה שמובא לפנינו הרי מובא על ידי המלצת בית המשפט להגיע להבנה.

אלי אפללו: אם זו ההמלצה, אז זאת פשרה שצריכה להתקבל.

אלי אפללו: יחד עם זה אני מנצל את ההזדמנות הזו לומר מילה או שתיים על דברים אבסורדיים שאני רואה שבזק עשתה בעבר.

אלי אפללו: מאד הייתי רוצה לשמוע את דעתך בעניין הזה, שבזמן המאבק לגבי הסדר, בזק קבעה שבתוך הבית שלי, בקווים שלי, שאני העברתי, בניתי ושילמתי עליהם – כל מה שאתם מעבירים בקווים האלה, הם בבעלותכם.

אלי אפללו: אני לא יכול להשתמש בהם להכניס קווים אחרים ולא לעשות שום דבר.

אלי אפללו: זה נראה אבסורד.

אלי אפללו: כך, אנשים היום, בגלל שזה חוק שנחקק – ואני מודיע שאני הולך לתקן אותו – היום, כשאין תשתית, בבתים ישנים, צריך להעביר את הכבלים באופן חיצוני.

אלי אפללו: אני רואה בזה פסול, ממש לא הגיון, בגלל איזשהו חוק שנחקק בעבר, חוק לא צודק.

אלי אפללו: או שעושים את זה בקווים חיצוניים על הקירות.

אלי אפללו: זה משהו אבסורדי.

אלי אפללו: בהזדמנות זו אני רוצה לשמוע את דעתו של המנכ"ל בעניין, למרות שבדקתי שזה לא מפריע לתקשורת.

דוד תדמור: קודם כל – תחרות היא טובה, ובזק היא בעד תחרות.

דוד תדמור: טוב לקדם תחרות.

דוד תדמור: ההסדר של משרד התקשורת מציע כאן יש לו משמעות אחת: הואיל והיום כל מנויי הטלפוניה הקווית יושבים בבזק ולא בכבלים, משמעות ההסדר היא איסור על בזק לגבות דמי שימוש, דמי מעבר, בגין שימוש בתשתית שלה ללקוחות הכבלים.

דוד תדמור: לקוחות הכבלים יש אפס, ויהיו מעט בהתחלה, ולקוחות בזק יש הרבה.

דוד תדמור: לכן אמר בצדק מנכ"ל משרד התקשורת: התנועה זורמת בכיוון אחד, והמשמעות של ההסדר הזה היא הוראה שלא לגבות תשלום עבור השיחות האלה שעוברות ברשת בזק.

דוד תדמור: כמובן שההוראה מופנית לשני הצדדים אלא שבצד אחד יושבים היום כל המנויים הקוויים ובצד שני – אף מנוי בכבלים.

דוד תדמור: למרות שההוראה היא לכאורה הדדית, היא למעשה חד צדדית.

דוד תדמור: הוראה שאומרת לא לגבות מחברות הכבלים יש לה רק משמעות אחת, ואת זה צריך להבין.

דוד תדמור: הסובסידיה שניתנת כאן היום היא לא סובסידיה לחברת בזק.

דוד תדמור: היא סובסידיה לחברות הכבלים.

דוד תדמור: את זה חשוב להבין.

דוד תדמור: משרד התקשורת מבקש מכם לאשר סובסידיה לחברות הכבלים בשיעור של עד 40 מיליון שקל.

דוד תדמור: זה לא תשלום לבזק.

דוד תדמור: זה תשלום שהמדינה מתנדבת לשלם במקום חברות הכבלים.

דוד תדמור: הואיל ולבזק יש זכות לקבל את הכסף, כי משתמשים בתשתית שלה, המדינה אומרת – הכבלים לא יצטרכו לשלם את הכסף, המדינה תשלם במקום הכבלים.

דוד תדמור: כלומר, המדינה מסבסדת את הכבלים בסך של עד 40 מיליון שקל.

דוד תדמור: זה לא דרך תקציב המדינה, זה לא בשום צורה שאני חושב שהיתה צורה מסודרת.

דוד תדמור: פשוט צריך להבין את זה.

דוד תדמור: אין פה תשלום, למרות שלכאורה זה פטור שבא לשחרר את בזק מהחובה לשלם תמלוגים למדינה, זה בדיוק זהה, אחד לאחד, לאמירה: המדינה משלמת במקום הכבלים את חשבון הטלפון של חברות הכבלים.

דוד תדמור: המדינה מתנדבת לשלם עבור הכבלים את הוצאות הטלפון של חברות הכבלים.

דוד תדמור: את זה צריך להבין.

דוד תדמור: זו נקודה שאני חושב שהיא משמעותית.

דוד תדמור: דבר שני – אני רוצה להעיר למשפט שאמר מנכ"ל משרד התקשורת.

דוד תדמור: אולי לא הבנתי נכון – שההסדר יוצא לדרך עם או בלי תקנות הפיצוי.

דוד תדמור: ההסדר לא יוצא לדרך עם או בלי תקנות הפיצוי.

אורי אולניק: אני אתייחס לזה בסוף הדיון.

דוד תדמור: יש התחייבות מפורשת של המדינה לשלם את התשלום לבזק.

דוד תדמור: אולי יש למדינה מקור תקציבי אחר.

דוד תדמור: על כל פנים – את זה צריך לדעת.

חיים אורון: אתה עוד מאמין להתחייבויות של המדינה?

דוד תדמור: ודאי שלא.

דוד תדמור: לכן הלכתי לבג"ץ.

דוד תדמור: אנחנו הגשנו עתירה לבג"ץ בגין ההסדר הזה, כי אנחנו חושבים שהוא הסדר לא נכון ולא טוב.

דוד תדמור: העתירה עדיין תלויה ועומדת בפני בית המשפט.

דוד תדמור: יש לה שני חלקים.

דוד תדמור: חלק אחד – על סמכותו של שר התקשורת לעשות את ההסדר הזה.

דוד תדמור: אנחנו חושבים שאין לו.

דוד תדמור: החלק השני – על הסדר הפיצוי, שאנחנו כמובן לא מתנגדים לעובדה שניתן תשלום - - - החלק השני מתייחס לתקנות.

דוד תדמור: בעקבות הדרישה שהגשנו התחייבה המדינה באופן קונקרטי לפצות את בזק על התשלום שמגיע לה.

דוד תדמור: הערה שלישית – מועד תחילת הספירה של אותן שלוש שנים לא לגמרי ברור, משום שמדובר - - מספרית של חברות הכבלים בטלפוניה.

דוד תדמור: אני חושב שטוב היה להבהיר אותו.

דוד תדמור: דבר רביעי – יש לנו קושי טכני עם סעיף אחד בתקנות האלה, והוא סעיף 2 (ב) שקובע איזשהו מנגנון טכני לקביעת מספר הדקות הרלבנטיות, ולא קובע מנגנון ערעור למקרה של אי הסכמה.

דוד תדמור: לעניין הזה, אני חושב שצריך להיות מנגנון כזה.

אלכס ויסמן: אני מנהל אגף כלכלה ב- HOT, חברות הכבלים.

אלכס ויסמן: אני רוצה להתייחס לסוגיית הפיצוי בהיבט של סבסוד לכאורה של חברות הכבלים.

אלכס ויסמן: לא קיים כאן סבסוד של חברות הכבלים.

אלכס ויסמן: המציאות בארץ, ששונה ממקומות אחרים בעולם, שבה- - מגדירה ניידות מספרים.

אלכס ויסמן: המשמעות של ניידות מספרים היא שלקוח של חברה אחת יכול לעבור עם המספר שלו לחברה אחרת.

אלכס ויסמן: המשמעות היא מעבר חלק, מהיר, ללא חסמים, של לקוחות מחברה אחת לשניה.

אלכס ויסמן: לדאבוננו, הנושא הזה לא מוסדר בארץ.

אלכס ויסמן: כיוון שהוא לא מוסדר בארץ, קשיי הכניסה הם מהותיים, והם בעצם נותנים יתרון לבזק לגבי החדירה הראשונית.

אלכס ויסמן: זאת אומרת שאין פה סבסוד לחברות הכבלים אלא יש פה איזשהו מנגנון גישור שיסדירו או יצמצמו חסמי מעבר.

אלכס ויסמן: כך תוכל להתפתח תחרות אמיתית ומעבריים בין חברות לחברות.

אלכס ויסמן: בסופו של דבר זה פתרון כולל שממנו נהנית בזק.

אלי אפללו: זה נשמע לי תמוה.

אלי אפללו: הפיצוי שניתן הוא לבזק.

אלי אפללו: זה לפי מה שאני הבנתי.

אלי אפללו: דבר שני – הפיצויים ניתנים כדי שתהיה תחרות שווה בין הכבלים לבזק.

אלי אפללו: מה שאתם רוצים הוא שיהיה לכם את המחיר, הכבלים ישלמו לכם פיצוי על השימוש, ואחר כך תהיה תחרות לא שווה ביניכם לבין הכבלים.

אלי אפללו: אני חושב שזה נכון שזה נעשה, למרות שאולי אפילו לא היו צריכים לתת.

אלי אפללו: צריכה להיות תחרות שווה בין הכבלים ובין בזק במלוא מובן המילה, והצרכן לא צריך ליהנות שיהיה לכם איזה יתרון יחסי על כל אחד אחר.

אלי אפללו: אבל אני מברך על ההחלטה של בית המשפט, ואני הבנתי שהיא כבר יציקה בעניין הזה.

אלי אפללו: זה שאתם ערערתם, זה שאתם אומרים פה שאתם מערערים – אולי יש אינטרס למשוך דברים, לעשות דברים כדי לדחות.

אלי אפללו: אני לא יודע.

אלי אפללו: אני קצת לא מרוצה מהדברים האלה שנועדו כדי למשוך את הדברים ולא לקיים את העניינים האלה קדימה.

חיים אורון: הבעיה היחידה היא שבשלוש שנים הראשונות הם לא יכולים לגבות.

חיים אורון: אחר כך הם יגבו.

אלי אפללו: אבל בשלוש השנים הראשונים – אם זו כבר תחרות שווה, מי שיתחבר - - אחר כך תהיה תחרות.

אלי אפללו: חזקים מול חלשים.

אלי אפללו: לא מול חלשים – מול אלה שהם כלום.

אלי אפללו: איפה התחרות?

טל אופק: לגבי השאלה של הסכום שלא מופיע בצורה מפורשת – הוראת השעה מפנה לעניין חישוב הסכום שהם יכולים לקזז מהתמלוגים.

טל אופק: הכוונה היא לתקנות קישור הגומלין, שם הפרמטר הוא של דקות שיחה, ובתוך תקנות קישור הגומלין מופיע גם התעריף שמשולם עבור כל דקת שיחה.

טל אופק: אז בחישוב, תוך הנחת איזושהי התפלגות, אפשר לחשב בתוך הנתונים האלה את הסכום.

יעקב ליצמן: למה אי אפשר לכתוב את זה ב- - -

אלי אפללו: מה זה משנה?

יעקב ליצמן: זה משנה כי כל פעם צריך לשאול- -

אנה שניידר: זו שאלה שיש לה מספר רבדים, והיה צריך לשאול את הכל מחדש אם לא היו מסתמכים על התקנות האלה.

דוד תדמור: בזק לא מושכת שום דבר.

דוד תדמור: אני אסביר.

דוד תדמור: יש כלל שכל בעלים של רשת תקשורת – סלולארי, כבלים, בזק – כשמשת

דוד תדמור: משים בתשתית שלו הוא מקבל תמורה.

דוד תדמור: כמו שאדם שקנה דירה, והוא משכיר אותה ומקבל תמורה, והכלל קבוע בחוק.

דוד תדמור: במקרה הזה יוצרים חריג לכלל.

דוד תדמור: במקום שישלמו תמורה על השימוש אומרים: המדינה תשלם את התמורה על השימוש.

דוד תדמור: המדינה מוציאה מכיסה 40 מיליון שקל.

דוד תדמור: אפשר להתווכח אם זה טוב או רע, אבל אי אפשר להתווכח על זה שהמדינה מוציאה מכיסה קרוב ל- 40 מיליון שקל, במקום שהבעלים של חברות הכבלים, נניח, יוציאו את הסכום הזה.

דוד תדמור: המדינה נותנת לחברות הכבלים את הסכום הזה כדי להקל עליהם.

אלי אפללו: לא כדי להקל, כדי שתהיה תחרות הוגנת ושווה לצרכן.

אלי אפללו: זה מה שצריך להגיד.

אלי אפללו: אל תשכחו את האלמנט הזה.

אלי אפללו: המדינה נותנת כדי שתהיה תחרות הוגנת.

אלי אפללו: כדי שלבזק לא יהיה איזה יתרון.

אלי אפללו: אני חושב שהגיע הזמן לזה.

אורי אולניק: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת אורון בעניין הפריפריה - אני חושב שהכבלים אכן חטאו בעניין הפריפריה, והם קיבלו תחרות מאד קשה בעניין הזה, וגם יחסיהם נפגעו בצורה משמעותית כתוצאה מהתחרות.

אורי אולניק: ראינו לעניין האינטרנט המהיר, שבחלוף שנה, או אפילו 9 חודשים מיום שהם קיבלו את הרשיון, שירות האינטרנט המהיר היה בכל רחבי הארץ, כולל הנגב והגליל.

אורי אולניק: אנחנו מאמינים שכך יהיה בעניין הטלפוניה, מעבר לזה שהוראות הרשיון קובעות חד משמעית פרמטרים מדידים לעניין הזה, וכמובן – אם לא עומדים בהם יש סנקציות.

חיים אורון: זה מופיע בתקנות?

אורי אולניק: ברשיונות.

עמיר לוי: לכמה נקודות שהועלו כאן:

עמיר לוי: נקודה ראשונה, כמו שאמר מנכ"ל משרד התקשורת, וזה לא המקרה הראשון, יש פה, בעצם, הגנת ינוקא למפעיל חדש.

עמיר לוי: אנחנו נמצאים בשוק טלפוניה מונופוליסטי, וכוונת המדינה, בדיוק כמו שקרה לפני 4 שנים, כשחברת YES, שבזק היא המחזיקה העיקרית בה, רצתה להיכנס לשוק, היא קיבלה הגנת ינוקא, קיבלה חלון tearing.

עמיר לוי: היתה חובת מכירה לתכנים.

עמיר לוי: חברות הכבלים היו חייבות, ואז אף אחד לא אמר שיש פה איזשהו סבסוד או סבסוד עקיף.

עמיר לוי: היה שם תשלום כבד, ושוב- מתוך ראיה שהמדינה והממשלה רצו לפתוח שווקים מונופוליסטיים.

עמיר לוי: נקודה שניה לגבי שאלת הסבסוד – היה הסדר שקבעו השרים.

עמיר לוי: ההסדר הזה הוצג בפני חברת בזק, ואז אמרה חברת בזק שלא סביר שלא יתנו להם פיצוי.

עמיר לוי: לא נולד סבסוד לכבלים, אף אחד לא רצה לתת סבסוד לכבלים.

עמיר לוי: שוב – זה נולד כהגנת ינוקא, כצעד שמאפשר לכבלים לשווק חבילות בצורה נוחה וכדי שבזק לא תאמר שהיא משלמת על זה, למרות שבמקרה הקודם הכבלים כן שילמו כאשר YES נכנסו, אז אמרנו שניתן פיצוי, וכך נולד עניין הפיצוי.

עמיר לוי: נקודה שלישית ואחרונה – נושא ניידות המספרים שעלה כאן.

עמיר לוי: זה בהחלט חסם גדול לתחרות, ובהחלטות הממשלה שעברו באוגוסט האחרון עברה החלטה שהחל מפברואר 2006 תינתן אפשרות לניידות מספרים.

עמיר לוי: כלומר, כל אחד מאתנו יוכל לעבור עם מספר הטלפון שלו מחברה אחת לחברה שניה, גם בסלולאר וגם בין הכבלים לבזק.

עמיר לוי: זה צפוי להגיע במסגרת חוק התוכנית הכלכלית שאמור להיות מונח ב- 25 באוקטובר על שולחן הכנסת.

דניאל בנלולו: אני מעלה את התקנות להצבעה.

דניאל בנלולו: מי בעד?

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: מי נמנע?

דניאל בנלולו: תודה, התקנות אושרו.

נסים דהן: אני מבקש רביזיה.

דניאל בנלולו: רביזיה בעוד דקה.

נסים דהן: אני מוותר.

נסים דהן: תקנות לפי פרק ז' לחוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004: שילוב מקבלי גמלאות בעבודה (הוראת שעה)

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לנושא הבא – תוכנית ויסקונסין.

דניאל בנלולו: תקנות.

נסים דהן: סליחה.

נסים דהן: אני לא חושב שאפשר לאשר תקנות כאלה מסובכות בפגרה, כאשר שני חברי כנסת נמצאים.

איילת זלדין: אנחנו מודים לוועדה שהסכימה לקיים את הדיון בנושא בפגרה.

איילת זלדין: התקנות האלה הן עוד שלב ברפורמה שהתחלנו בחקיקת פרק ז' – שילוב מקבלי גמלאות בעבודה (הוראת שעה) בחוק ההסדרים האחרון.

איילת זלדין: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה נתן מכתב שבו הוא סקר מה נעשה ברפורמה עד כה.

איילת זלדין: אני רק אזכיר: נבחרו 4 אזורי הניסוי בהתאם להוראות החוק, על פי המלצה של ועדת מומחים.

איילת זלדין: האזורים הם: אשקלון ושדרות, ירושלים, נצרת- נצרת עלית ועין מאהל והאזור האחרון הוא ף חדרה, פרדס חנה וכרכור, אור עקיבא, בקע אל גרביה, כפר קרע וערערה, כאשר הרעיון בבחירת 4 האזורים זה לתת פריסה גיאוגרפית ולתת ייצוג נאות לכל סוגי האוכלוסיה, ייצוג לערים גדולות ולכפרים וגם לעיירות פיתוח.

איילת זלדין: אנחנו נמצאים בשלב של המכרז הבינלאומי שפרסמנו, וממש בימים אלה המציעים הפוטנציאלים מגישים את ההצעות שלהם, והתקנות הן נדבך מאד חשוב לצורך הגשת ההצעות, כדי שהזכיינים יידעו בפני מה הם עומדים, ויידעו לתמחר נכון את ההצעות שלהם.

נסים דהן: כמה גופים לקחו את המכרז?

איילת זלדין: כ- 10 חברות בינלאומיות הודיעו על רצונן להשתתף.

איילת זלדין: אנחנו מקווים באמת שכולם יגישו הצעות, וזה בלי הישראלים.

איילת זלדין: המשרד ערך 2 כנסי ספקים שבהם השתתפו, כאמור, המציעים הפוטנציאלים מחו"ל וגם החברות הישראליות.

איילת זלדין: אני רוצה להציג את התקנות.

איילת זלדין: לאורך החוק נקבע, לגבי כל נושא, שאנחנו נצטרך לקבל את אישור ועדת הכספים והתקנות האלה באות לתת משמעות לכל מיני נושאים שנקבעו בחוק עצמו.

נסים דהן: זאת אומרת שבעקבות התקנות ייגמר החוק.

איילת זלדין: החוק ייכנס לתוקף כאשר אנחנו נוציא צו שהוא נכנס לתוקף.

איילת זלדין: התקנות ייכנסו לתוקף יחד עם החוק.

איילת זלדין: הן, כמובן, באות לשרת את הוראות החוק.

איילת זלדין: המבנה של התקנות הוא של תקנה אחת מקבילה שיש בה פרקים שמתייחסים לנושאים שונים.

איילת זלדין: פרק א' זה פרק ההגדרות שמשרתות אחר כך את כל הפרקים האחרים.

איילת זלדין: אני רוצה לומר שנעזרנו בניסיון של מומחים בינלאומיים שעובדים אתנו בנושא הרפורמה ובנושא שנצבר במוסד לביטוח לאומי ובשירות התעסוקה לגבי נושאים שונים.

איילת זלדין: כמובן שהתקנות מותקנות בהסכמת משרד האוצר, הביטוח הלאומי, תוך תיאום עם משרד המשפטים.

איילת זלדין: אני רוצה להודות לכל מי שעזר בכתיבתם.

איילת זלדין: בפרק של מתכנן יעדים תעסוקתיים קבענו מה הכישורים של מתכנן יעדים.

איילת זלדין: אני אזכיר שבחוק נקבע שהשר צריך לאשר מינוי של כל מתכנן, כי רצוי שתהיה איזושהי בקרה על המתכננים האלה.

איילת זלדין: המתכנן הוא בעצם ה- case manager, שעובד מול המשתתף,

איילת זלדין: מקבל הבטחת ההכנסה וקובע לו את התוכנית האישית, ומנסה למצוא לו מקום עבודה.

איילת זלדין: היה לנו מאד חשוב שמכיוון שמדובר באדם שיש לו הרבה כוח כלפי המשתתף, כי הוא יכול לרשום לו סירוב, לציין שהוא לא הסכים להשתתף בתוכנית האישית, שנבדוק את הרקע של אותו אדם, מבחינת רישום פלילי.

איילת זלדין: אתם תיראו שיש פה הנחיה מאד מפורשת, שאם אדם הורשע בעבירות מסוימות הוא לא יכול לשמש כמומחה יעדים תעסוקתי.

איילת זלדין: אני רוצה להדגיש שאנחנו מדברים על עבירות לפי חוק העונשין שהן בעיקרן עבירות אלימות ועבירות מרמה, כדי שלא יהיה אדם שהיה לו רקע במרמה, וינסה לסחוט את המשתתף או לאיים עליו.

איילת זלדין: יש פה אזכור של עבירות של הטרדה מינית, ועוד עבירות, כאשר בסוף יש גם סעיף סל שמאפשר לסל לא לתת אישור כזה אם העבירה מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראויה שתהיה ברקורד של מתכנן היעדים התעסוקתי.

איילת זלדין: ההוראות האלה לגבי המרשם הפלילי נכתבו עם משטרת ישראל ואנחנו יודעים איך לעבוד בנושא הזה, כבר עשינו את זה בתחום אחר.

איילת זלדין: זו פרוצדורה שלא לוקחת הרבה זמן.

איילת זלדין: בסוף התקנות יש טופס שעליו חותם מתכנן היעדים התעסוקתי המוצע, שהוא מסכים שאנחנו נבדוק את המרשם הפלילי שלו.

איילת זלדין: אנחנו שולחים את הבקשה למשטרה.

איילת זלדין: הם נותנים לנו תשובה, ולפי הגיליון שאנחנו מקבלים אנחנו יודעים אם אפשר או אי אפשר לאשר את מינויו.

אנה שניידר: כמה מתכננים אמורים להיות בכל מרכז, בערך?

איילת זלדין: בין 50 ל- 70, ב- 4 מרכזים.

אנה שניידר: ואת כולם השר צריך לאשר?

איילת זלדין: כן, אבל כמו שאמרתי – הפרוצדורה הזו מוכרת לנו, ואנחנו יודעים, מניסיון, שהמשטרה נותנת תשובה תוך לא יותר מ- 10 ימים.

איילת זלדין: אנחנו צופים גם את האפשרות שנרצה לשלול מינוי של אדם שקיבל אישור, ולכן, בהמשך של התקנות יש את כל המקרים שבהם אפשר לבטל אישור.

איילת זלדין: אתם תראו את זה בסעיף 3 - - -

נסים דהן: סליחה, לפני זה, סעיף קטן (ה) נותן שיקול דעת רחב מדי לשר.

נסים דהן: יש כנגד זה איזו רשות או מקור שבו אדם שנפסל יכול לערער?

נסים דהן: כל העבירות שנזכרות הן עבירות ברורות, שחור לבן, שאדם ביצע, אבל "רשאי השר לשקול"?

נסים דהן: הוא יפסול את מי שהוא רוצה.

נסים דהן: איפה אפשר לערער?

גיא קריגר: בבית משפט.

גיא קריגר: אין החלטה מנהלית שאי אפשר לערער עליה.

נסים דהן: אדם מסכן, שאין לו הבטחת הכנסה, אתה מצפה שהוא יערער?

קריאות: לא, מתכנן היעדים התעסוקתי.

קריאות: זה לא המשתתף, זה המתכנן.

איילת זלדין: דבר ראשון – הוא רשאי לערער בפני השר על ההחלטה, ואחר כך, כמובן, הוא יכול לפנות לבית המשפט.

חיים אורון: מה הנימוק ששמתם רף כל כך נמוך, 12 שנות לימוד, למתכנן?

נסים דהן: דיברנו על זה כשדיברנו על החוק.

נסים דהן: בתוכנית המקורית היתה דרישה של תואר ראשון, בכלל.

נסים דהן: הורדנו את זה בדיונים בוועדה.

חיים אורון: הדיון על החוק התקיים פה במשך ישיבות ארוכות מאד, בנוכחות 2 חברי כנסת.

חיים אורון: אחד מהם הוא אני.

חיים אורון: אני לא זוכר את האירוע שאתה מתאר.

חיים אורון: אני שואל את השאלה, לגופה: נכון שמתכנן היעדים התעסוקתי קובע מה לעשות, אבל יש לו סמכות ענק.

חיים אורון: הוא מונע קצבה.

חיים אורון: אם הוא מחליט שאדם הולך עכשיו למקום מסוים ואותו אדם לא מבצע – אין לו קצבה.

חיים אורון: אני בדרך כלל חסיד קטן של תארים, וגם אין לי תארים בעצמי, אבל יש לי איזו הרגשה מוזרה.

חיים אורון: למתכנן התעסוקתי יש פה מעמד מכריע.

חיים אורון: כשבא אליו אדם או אישה והוא מוציא חוות דעת שאותו אדם או אישה צריכים ללכת במסלול מסוים - - -

דניאל בנלולו: אני מוכן ללכת אתך לכל לשכות התעסוקה, בכל המדינה.

דניאל בנלולו: אותו אדם שקובע לאן לשלוח, לאיזו עבודה – אני באמת לא יודע אם יש לו 12 שנות לימוד.

דניאל בנלולו: אנחנו לא יכולים להגביל, עם כל האבטלה שיש פה במדינה, שאם אין לאדם תואר הוא לא יכול לשמש בתפקיד הזה.

אלי אפללו: אני תמה שבכלל הדבר הזה עולה.

אלי אפללו: אני תמה לשמוע על הערעור שלך.

אלי אפללו: גם לי אין השכלה אקדמאית, אבל אני חושב שאדם שעובד שם בתוך המערכת יכול לשמש בתפקיד הזה, ולא צריך להיות מדובר על 12 שנות לימודים.

חיים אורון: לפי מה שכתוב פה, בוגר צבא בגיל 23 יכול לשבת מול אדם בן 40 – ואני מבקש שלא תביאו את הוויכוח למקום שאני לא רוצה להביא אותו, כאילו יש כאן גישה אליטיסטית.

חיים אורון: אני אומר שמדובר פה בגורלות של אנשים.

חיים אורון: יושב בחור בן 23 מול אישה בת 40 והוא יאמר: אתה לפי השקפתי תלך ליום בשבוע עבודה של שירות בקהילה, יומיים לימודים, ואם לא – בעוד חודש לא תהיה לחך קצבה.

דניאל בנלולו: אבל אותו בוגר צבא, שנה לפני שהשתחרר, הטיס מטוס קרב בשווי של מיליון דולר.

דניאל בנלולו: אני חייב לתת לך את הדוגמה שליף השתחררתי מהצבא כפקח טיסה.

דניאל בנלולו: ניווטתי כל כך הרבה מטוסים, אז אחרי השחרור אני לא יכול לומר למישהו לאן ללכת?

דניאל בנלולו: בינתיים אני גם אקדמאי, אבל נעזוב את זה.

חיים אורון: בהשוואה להרבה מאד תפקידים בשירות המדינה – עדיין יש לי הרגשה שהסף פה הוא נמוך מדי באופן גורף.

דניאל בנלולו: למה?

דניאל בנלולו: מה יש פה?

חיים אורון: אני חושב שלמתכנן התעסוקתי בתוכנית הזו יש תפקיד מאד מרכזי ואחריות מאד גדולה לגורלם של אנשים.

אלי אפללו: באותה מידה, מה שאתה מציג בפנינו – יכול להיות שאדם חסר השכלה בן 40 יכול לשבת מול בחור בן 21 ולהחליט בשבילו.

חיים אורון: - ניסיון מוכח.

אלי אפללו: איזה ניסיון?

אלי אפללו: מה?

חיים אורון: בחוק הדירקטורים מופיע סעיף על שמי, לפיו ניתן להכניס דירקטורים לא אקדמאים אם יש להם ניסיון מוכח בתחום.

אלי אפללו: אני לא חושב בכלל.

אלי אפללו: באיזה תחום - - -

גיא קריגר: אני חייב להודות שההתלבטות של חבר הכנסת אורון היא התלבטות שליוותה גם אותנו, ומלווה אותנו בכל פעם כשמדברים על כישורים וכישורי סף.

גיא קריגר: ברור שכולנו היינו שמחים אם יוסי תמיר, למשל, היה מתכנן היעדים התעסוקתי.

גיא קריגר: הוא פרופסור לעבודה סוציאלית, הוא עורך דין.

גיא קריגר: הוא מנכ"ל המשרד לביטוח לאומי, ואין ספק שהוא יעשה את העבודה כפי שצריך.

גיא קריגר: אבל כמה כמוהו יש?

גיא קריגר: אז יורדים מדרגה אחת ומגיעים לתואר אקדמי, יורדים שתי מדרגות – יורדים כמה מדרגות במדרג, ומגיעים לתואר אקדמאי.

גיא קריגר: צריך לזכור שמדובר פה על הכשרה של הרבה אנשים.

גיא קריגר: צריך להסתכל ימינה ושמאלה בשירות הציבורי – מה הרמה המקבילה שבה מדברים.

גיא קריגר: מספרים לנו מה היה בחוץ לארץ כשהיו מתכנני יעדים תעסוקתיים כאלה, case managers.

גיא קריגר: אמרו לנו שבין סיפורי ההצלחה הכי גדולים היו אנשים שהיו משתתפים לשעבר, בתוכנית.

גיא קריגר: מי שבעבר קיבל גמלאות הבטחת הכנסה בעצמו, והתקשה בעצמו להשתלב בשוק העבודה, השתתף בתוכנית והצליח להיכנס לשוק העבודה, ועכשיו הוא משתמש בניסיון שיש לו ובהיכרות שיש לו עם אנשים שיושבים בצד השני של השולחן ועם המנטליות שלהם, כדי לעשות את העבודה הזו.

גיא קריגר: עוד דבר שיש, וחשוב להוסיף אותו מעבר לכתוב כאן, זה הנושא של - -.

גיא קריגר: אנחנו לא מבקשים מהזכיינים שיבואו יחד עם השותפים הישראלים ויגדירו מרכזי תעסוקה, ומיני וביה יקבעו מי יהיה מתכנן היעדים התעסוקתי כבר למחרת.

גיא קריגר: אנחנו מצפים לקחת אותם, להכשיר אותם, והם יקבלו תקציב בשביל זה, בתקופה של חצי שנה לפחות.

דניאל בנלולו: אתם מכשירים את אותם מתכנני יעדים?

גיא קריגר: בטח.

גיא קריגר: אנחנו נותנים את זה לגופים האלה.

גיא קריגר: הרי למה אנחנו הולכים להביא חברות בינלאומיות שיעשו את זה?

גיא קריגר: כי רק להם יש את הניסיון.

גיא קריגר: אני חושב שצריך לתת להם את הקרדיט שהם יודעים לתת את הכישורים הרלבנטיים.

גיא קריגר: עם כל הכבוד לבחור בן 25 שיש לו תואר במדע המדינה, ואפילו בהצטיינות – אין לו את הכישורים הרלבנטיים.

גיא קריגר: עצם העובדה שיש לו תואר אקדמי לא צריכה להיות הנקודה.

גיא קריגר: הוא צריך הכשרה ספציפית.

גיא קריגר: מי שיודע לתת אותה זה גם לא אנחנו, עם כל הכבוד, אלא מי שהפעיל בעבר מרכזים כאלה.

גיא קריגר: אנחנו עושים כל מאמץ, ואת זה תוכלו לזכור מהדיונים הארוכים שהיו כאן בחוק – שלא להתגלח כאן על הזקן של האנשים.

גיא קריגר: לכן הבאנו את הניסיון הקיים בעולם כי בארץ אין כרגע ניסיון כזה.

חיים אורון: זו רמת ההכשרה שדרושה?

גיא קריגר: כשדיברנו עם המומחים הבינלאומיים שמייעצים לנו - - -

חיים אורון: יש להם גם קצת אינטרס, למומחים הבינלאומיים.

חיים אורון: זה מה שיקבע את גובה השכר של המתכנן.

קריאה: המומחים ה- - הם אנשי ממשל.

דניאל בנלולו: עוד דבר שראוי לומר הוא – זה פיילוט מה שאנחנו עושים פה.

דניאל בנלולו: נכון?

קריאה: כן.

דניאל בנלולו: ודאי שמתוך זה, לאחר תקופת הניסיון שאנחנו קובעים פה, יהיו עוד הרבה מסקנות או תיקונים כאלה ואחרים להמשך.

חיים אורון: מנגנון הפיילוט לא הוכר בחוק, למי שמכיר את החוק.

חיים אורון: היתה גישה שאמרה שזה פיילוט, וכך יהיה כתוב, ואמרו: לא.

חיים אורון: כמה יתוקן אחרי שהדברים ייקבעו?

חיים אורון: אני לא מציע לעשות עכשיו בדיקה.

אלי אפללו: הרי כל הסיפור הזה זמני.

אלי אפללו: זה לאותו רגע.

קריאה: זו הוראת שעה.

חיים אורון: כל המדינה היא בהוראת שעה.

רוני בריזון: אני יכול להבין את השיקולים בעד ונגד הנושא של התואר האקדמי כאן.

רוני בריזון: אני רוצה אבל להבין, ויכול להיות שזה לא מופיע בתקנות, אך בכל זאת מופיע בכתבי המכרז: האם האנשים האלה יעברו מה שמאד מקובל כאשר נכנסים לעבודה מהסוג הזה, לפני ההכשרה, עוד בשלב המיון מערך של בחינות מיון, aptitude tests?

רוני בריזון: יש מכונים פסיכוטכניים, פסיכומטריים, שבודקים התאמה של אנשים, למשל – ליכולת לעבוד עם אנשים אחרים.

רוני בריזון: הדברים האלה נבדקים.

רוני בריזון: אנחנו משחררים כאן אנשים שחוץ מ- 12 שנות לימוד אין בידיהם שום דבר פרט להכשרה של 3 חודשים.

רוני בריזון: אתה לא יודע אם האנשים האלה מתאימים לעבוד עם אנשים.

דניאל בנלולו: אם גיא קריגר נתן פה דוגמה על פרופסור מסוים, אני אתן לך דוגמה על פרופסור אחר, שהיה גם שר חינוך, שבזמנו אמר שצריך בכלל לבטל את כל המבחנים המקדימים האלה - -

רוני בריזון: אני לא מדבר על הסוג הזה, אני לא מדבר על פסיכומטרי.

רוני בריזון: אני מדבר על מבחני התאמה לתפקיד.

קריאות: - -

אנה שניידר: לי יש שאלה שקשורה לדבריו של חבר הכנסת בריזון.

אנה שניידר: סעיף 40 ב לחוק קובע שמתכנן יעדים תעסוקתי יהיה עובד התאגיד המפעיל את מרכז התעסוקה.

אנה שניידר: התאגיד – ותקנו אותי אם אני טועה – יזכה במכרז, אך הוא לא כפוף לדיני מכרזים כדי לקבל את אותם מתכננים תעסוקתיים.

אנה שניידר: משמע, אם יש 50 או עד 70 מתכננים שיכולים להתקבל במרכז ויש, נניח, 200 בקשות להתקבל, הכל תלוי באישור השר.

אנה שניידר: אין כאן איזשהו תהליך מיון.

דניאל בנלולו: העובדים שייבחרו בסוף יקבלו אישור של השר?

אנה שניידר: כן, זה הרי כל העניין.

אנה שניידר: זה מה שכתוב בחוק, ולכן אני רוצה לומר בצורה בוטה שיכול להיות שהיום, בעידן של ביקורת מבקר המדינה על מינויים שנקרא להם פוליטיים – אולי יש כאן פתח בעצם למינויים פוליטיים?

אנה שניידר: אם כל מה שצריך זה אישור של השר והכישורים שנקבעו בתקנות - -

דניאל בנלולו: אבל פה מדובר במישהו שיזכה במכרז.

דניאל בנלולו: הוא עצמאי.

קריאות: - - -

אלי אפללו: הכל מינויים פוליטיים.

אלי אפללו: אני חושב שאתם לימדתם את כולם מה זה מינויים פוליטיים.

חיים אורון: - -

אלי אפללו: - -

דניאל בנלולו: הרי כל פעם מנסים להכניס מינויים פוליטיים.

דניאל בנלולו: הדיון הוא פה פרופר על מנת לצמצם את כל נושא האבטלה במדינה, זה הכל, ולייעל את אותו עניין של הליכה לעבודה.

חיים אורון: שלא תהיה כאן אי הבנה.

חיים אורון: הדיון הוא פרופר כדי למצוא דרך להקטין את הקצבאות.

חיים אורון: שנבין על מה הדיון.

דניאל בנלולו: הוא ימשיך לקבל קצבאות.

חיים אורון: נדע רק על מה אנחנו מדברים.

חיים אורון: אני לא הצבעתי בעד החוק, אבל ישבתי פה בדיונים בזמן הישיבות, יחידי, בכדי להקטין את נזקיו.

חיים אורון: אני חושב שבכמה דברים הצלחנו, ואמרו לי אפילו אנשי האוצר שהחוק שיצא מהכנסת הוא היה אפילו טוב מהחוק שנכנס.

חיים אורון: זאת מחמאה לא קטנה.

חיים אורון: אבל שלא תהיה פה טעות.

חיים אורון: המתח הגדול בחוק הזה הוא בין אינטרס ממלכתי שיש לו גם בונוס – החברה שמקבלת את הזיכיון תקבל יותר כסף אם יותר אנשים יתחילו לעבוד ויהיו פחות קצבאות.

חיים אורון: אני מציע לכולנו לדעת שנותנים פה כוח למישהו לקבוע – והניסוי הוא על 14,000 איש.

חיים אורון: לא צריך לטעות בהרבה.

חיים אורון: מתוך 14,000 צריך לטעות ב- 10.

חיים אורון: גם לפרופסורים זה יקרה.

חיים אורון: גם ליוסי תמיר היה קורה דבר כזה, וקל וחומר באדם אחר.

חיים אורון: מדובר באדם שאומרים לו: הגענו למסקנה שאתה יכול ללכת במסלול.

חיים אורון: אתה תפסיק לקבל קצבה, ותלך במסלול שמופיע בחוק - - -

איילת זלדין: הוא עדיין יקבל קצבה.

דניאל בנלולו: זה מה שהתכוונתי – הוא עדיין מקבל את הקצבה.

חיים אורון: ואם התוכני לא התממשה לגביו, מסיבות שמישהו אחר מחליט – אין קצבה.

איילת זלדין: מעבר למנגנוני הבקרה שהוכנסו בחוק, ואחד מהם זה ועדת הערר שאם היא לא עונה מספיק מהר, הגמלה חוזרת, אוטומטית, וזה פותר את הבעיה שחבר הכנסת אורון העלה – אנחנו הכנסנו בתוך האישור של מתכנן היעדים התעסוקתי סעיף שקובע באיזה מקרים בשום פנים ואופן לא נותנים את האישור, ואני אפנה את תשומת לב היועצת המשפטית שיה פה התייחסות לפעילות פוליטית: בסעיף (ב) (3) נאמר: "בשנה שקדמה למוד הגשת הבקשה לאישור מינוי כאמור בתקנה 4 התקיים בו האמור בפסקה (1), (2) או (4) של סעיף 1 לחוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים)..." וזו הגבלה שעשינו להוראות שחלות היום על פקידי שירות התעסוקה שהם, פחות או יותר, המקבילים למתכנני היעדים התעסוקתיים.

אלי אפללו: אולי תוכלי לחזור על זה, שגם חבר הכנסת אורון ישמע.

איילת זלדין: אנחנו הגבלנו בהוראות שחלות היום על פקידי שירות התעסוקה למתכנני היעדים התעסוקתיים בקשר לאיסור פעילות מפלגתית.

אלי אפללו: מה המגבלות?

איילת זלדין: לפני כן - בסעיף (3) דיברנו על מקרים שבהם אפשר לבטל את המינוי ואחד מהם הוא שבאמת יש תלונות על מתכנן היעדים התעסוקתי הזה, והוספתי פה סעיף – שבעל האישור אינו מקיים את תפקידו כראוי, לרבות אי קיום הנחיות שהשר מוציא מזמן לזמן, להתנהג באופן שאינו הולם את תפקידו כמתכנן יעדים תעסוקתי, מונה לו עובד ציבור מלווה, שזה גם משהו שיש בחוק, זאת אומרת, יש לנו פה בקרה על מתכנן היעדים התעסוקתי וגם אני אזכיר שהאישור שלו מלכתחילה הוא רק לשנה.

איילת זלדין: זאת אומרת, האישור הוא לשנה, ובתוך השנה הזו עוקבים אחריו, מבקרים אותו, ויש אפשרות לשלול לו את האישור.

רוני בריזון: אבל הכל פוסט פקטום.

רוני בריזון: הקלות הבלתי נסבלת שבה אדם יכול להתקבל אל תוך המערכת הזו ולהתחיל להביא נזק עד שבאים ומתלוננים ובוחרים לערער, היא קצת תמוהה בעיניי.

רוני בריזון: אנחנו ישבנו בוועדת הפנים, למשל, וישבנו על חוק ותקנות מסביבו שעוסקות בהפרטה של בתי סוהר, או הקמת בתי סוהר פרטיים, בצורה די דומה למה שמדובר כאן, ושם המגבלות על קבלת אנשים לתפקיד של סוהרים ומנהלי בתי סוהר הן לאין שיעור יותר מחמירות וקפדניות.

רוני בריזון: אני תוהה האם דווקא שם היה צריך וכאן לא, כי שם מדובר על סוהרים.

רוני בריזון: שם היה צריך להשתמש בכל המגבלות וכל הדרישות המקדמיות שמחייבות את החברה המפעילה מלכתחילה.

רוני בריזון: כאן, אדם לא צריך אפילו 12 שנות לימוד, ויכול להסתפק באישור של משרד החינוך והתרבות על לימודים שווי ערך ל- 12 שנות לימוד, ואני אפילו לא יודע מה זה.

קריאות: - - -

אלי אפללו: - - עולה חדש, או השלמה שהוא עשה.

אלי אפללו: למה לא?

רוני בריזון: לא מספיק.

אלי אפללו: בעיניך.

חיים אורון: מעל מתכנן היעדים התעסוקתי יש רק את ועדת הערר?

איילת זלדין: אפשר למנות לעובד ציבור מלווה שמצמידים אותו אליו.

חיים אורון: הדיון פה נכנס לפינה שאני מודה שלא חשבתי עליה, ואני כבר מרגיש את הצלילים.

חיים אורון: אבל בכל זאת, יש כאן אחריות מאד גדולה.

חיים אורון: אם, נניח, על כל 3 או 5 מתכננים תעסוקתיים היה אחד בכיר, כמו שיש במקומות אחרים - - -

רוני בריזון: אני מניח שיש שם איזו היררכיה.

חיים אורון: לא, כי המתכנן התעסוקתי קובע את המסלול.

חיים אורון: לי יש הרגשה שאנחנו נותנים פה סמכות מאד מרחיקת לכת.

חיים אורון: תנו את האפשרות, ואני לא מבין למה לא, כי אנחנו שומעים על אבטלה בקרב בעלי תואר ראשון במדעי המדינה ועבודה סוציאלית - - -

אלי אפללו: להם אבל יש יותר אפשרויות להתקבל, בכל מיני מקרים.

חיים אורון: אבל עם כל הכבוד, זה לא לשכת תעסוקה, הדבר הזה.

אלי אפללו: אבל זה לא אומר שלא לפסול את האנשים האלה.

אנה שניידר: אתה טוען טענה שהיא מאוחרת מדי, כי כבר בחוק עצמו, בסעיף 46 נאמר: הרואה את עצמו נפגע מהחלטת מתכנן יעדים תעסוקתי – הולך לוועדת ערר.

חיים אורון: אבל אני אומר- ברמה של התקנות.

אנה שניידר: ברמה של התקנות אתה לא יכול לעשות משהו שלא כתוב בחוק.

חיים אורון: נניח שהייתי אומר:

חיים אורון: בבאר שבע יהיו 50 מתכננים תעסוקתיים.

חיים אורון: כל חמישי שבהם יהיה עם יותר קשרים, ותהיה לו סמכות לעקוב, לבקר, להסתכל, להגיד משהו למתכנן התעסוקתי הזוטר יותר.

חיים אורון: יש היררכיה בתוך הקבוצה הזו.

גיא קריגר: אולי כדאי שנציג מה יש במסמכי המכרז.

חיים אורון: איזשהו מנגנון שלא יצא - - הרי מה קורה?

חיים אורון: - - -

רוני בריזון: זה הכל פוסט פקטום.

רוני בריזון: האיש כבר הביא את הנזק.

איריס גינצברג: חשוב להבהיר פה איזשהו עניין בסיסי.

איריס גינצברג: אנחנו לא באים ללמד את המפעילים שמהם אנחנו רוצים לנהל – איך לנהל.

איריס גינצברג: אני לא בטוח שהחכמה מצויה דווקא בממשלה בשאלה של איך לנהל.

איריס גינצברג: מה שכן דאגנו לעשות זה ליצור מודל של התקשרות עם המפעילים, כזה שיתמרץ אותם להגיע בדיוק ליעדים שאנחנו רוצים.

איריס גינצברג: קבענו מספיק הגנות ומספיק אלמנטים בתוך המנגנון שיבטיחו שהמטרה, בסופו של דבר, תהיה השמה לאורך זמן.

איריס גינצברג: השמה שהיא איכותית, ושהפעילות לא תבוא בסופו של דבר לידי ביטוי בסירובים ובכל מיני פעולות שהן לזמן קצר.

איריס גינצברג: אז אני מאמינה שהמנגנון הזה שקבענו, הוא זה שיבטיח שמנהלי היעדים התעסוקתיים גם יהיו בעלי הכישורים המתאימים בשביל לבצע את המלאכה, והם גם יזכו לפיקוח ולניהול הנכון שהמפעיל יכפה עליהם.

איריס גינצברג: אני לא חושבת שיש צורך בחוק או בתקנות כבר להכתיב להם, מתוך חוסר ידע, איך לעשות את זה.

חיים אורון: רציתי לדעת - - - עמדתם של - - - אחרים בממשלה.

חיים אורון: אני מכיר את דעתו של האוצר.

איילת זלדין: התקנות הן לא של האוצר.

איילת זלדין: התקנות הן של משרד התמ"ת.

איילת זלדין: הסעיפים שהפניתי אליהם הם האיסור להיות חבר בהנהלה פעילה של מפלגה או גוף מדיני, האיסור לארגן אסיפה פומבית בעלת אופי מדיני, לשבת בשולחן נשיאות של אסיפה, כאמור, ולנאום בה, והאיסור להשתתף בתעמולה פומבית בכתב או בעל פה לבחירות בכנסת למועצה של רשות מקומית ולבחירות שעליהן חל חוק הבחירות לגופים ציבוריים.

אלי אפללו: האם זה מספק אותך, חבר הכנסת אורון ואותך, היועצת המשפטית, בעניין הפוליטי?

אנה שניידר: נראה.

אלי אפללו: ולפי מה שהיא אמרה.

אנה שניידר: היום אין לנו דרך אחרת.

אנה שניידר: אני הייתי שמחה מאד אם לא היה האישור של השר, אבל זה מופיע בחוק.

איילת זלדין: זו היתה דרישה של ועדת הכספים.

אנה שניידר: זה מופיע בחוק, כרגע אין מה לעשות.

אלי אפללו: בכל מקרה, זה מונע, אם כתוב, בעניין הזה - -

אנה שניידר: מקטין.

אלי אפללו: מונע.

אלי אפללו: אם זה החוק, מה לעשות?

איילת זלדין: הפרק הבא הוא – הכרה בתעודה רפואית.

איילת זלדין: אני אזכיר שבדיונים שהיו פה, בוועדת הכספים, הכנסנו סעיף שקובע איך מכירים בתעודות רפואיות שיביאו המשתתפים.

איילת זלדין: בזה באמת נסמכנו על הניסיון העשיר של הביטוח הלאומי בנושא הזה.

איילת זלדין: אם תשימו לב, יש פה שני סוגים של תעודות רפואיות.

איילת זלדין: אחד זה תעודה בדבר תנאים מגבילים, כאשר אדם טוען שיש לו בעיה רפואית שמונעת ממנו לעבוד, וזה בעצם אי כושר.

איילת זלדין: פה, תשימו לב, התעודה הזו צריכה להיות חתומה על ידי רופא מומחה לרפואה תעסוקתית או רפואה שיקומית - -

דניאל בנלולו: זאת אומרת – על ידי רופא תעסוקתי.

איילת זלדין: זו היה הדרישה של שירות התעסוקה.

חזקי ישראל: אני רוצה להבין: מה זה רופא שיקומי?

חזקי ישראל: מה זה המושג הזה?

איילת זלדין: זה מושג קיים, ברפואה.

חזקי ישראל: אני לא מכיר אותו, למשל.

איילת זלדין: הרופא של שירות התעסוקה אמר - -

חזקי ישראל: רפואה תעסוקתית – זה ברור.

חזקי ישראל: מה זה – כתוב כאן: רופא תעסוקתי, או רופא שיקומי.

חזקי ישראל: מה זה רופא שיקומי?

חזקי ישראל: אני יודע מה זה מרכז שיקומי, אני יודע מה זה מומחה שיקומי - - -

קריאה: יש מגבלות מסוימות שצריך - - האנשים האלה מסוגלים ל- - בין המגבלות הרפואיות של המועמד לעבודה, ובין הצרכים, כדי שהאיש הזה יוכל - -

חזקי ישראל: אחר כך לא ניתן יהיה למשל להיעזר במומחה שיקום שאין להם - - רפואי, בהגדרה של הרפואה.

איילת זלדין: יש.

איילת זלדין: זה רופא מומחה לרפואה שיקומית.

גיא קריגר: רופא מומחה לרפואה שיקומית.

גיא קריגר: הוא חייב להיות MD.

חזקי ישראל: אז אני אומר לך שאין כמעט כאלה.

איילת זלדין: הרופא הראשי של שירות התעסוקה טוען שיש, והם נעזרים בהם, והוא דרש את הנושא הזה.

חזקי ישראל: מי שעוסק בנושא של אבחון אלה אנשים שמומחים בשיקום תעסוקתי.

חזקי ישראל: לא בהכרח הם רופאים.

חזקי ישראל: רפואה תעסוקתית – כן, מומחה שיקומי – לא.

דניאל בנלולו: בביטוח הלאומי יש מספיק רופאים כאלה.

דניאל בנלולו: אתה מכיר את זה מקרוב.

חזקי ישראל: בביטוח הלאומי, אם זה בענף נזקי העבודה, היו נעזרים ברופאים מסוגים שונים – אורתופדים כאלה ואחרים - - -

דניאל בנלולו: אותו הדבר פה.

חזקי ישראל: פה לא כתוב את זה.

חזקי ישראל: פה כתובים שני דברים: רופא תעסוקתי, שזה ענף אחד, שיש אישור מיוחד לרופא תעסוקתי, ואין הרבה כאלה בארץ, אין כמעט בארץ, מלבד בודדים.

חזקי ישראל: דבר שני – נאמר כאן – רופא שיקומי.

חזקי ישראל: אני, בתוקף תפקידי גם יושב ראש מרכזי השיקום בארץ.

חזקי ישראל: אני אומר לכם מידיעה, מעיסוק בנושא, כאשר מפנים למרכז שיקום כזה או אחר, מומחים בתחום שיקום תעסוקתי נותנים חוות דעת.

חזקי ישראל: אתם מגדירים אותו כרופא, רפואה PhD.

חזקי ישראל: יש פה בעיה.

דניאל בנלולו: אולי נסת

דניאל בנלולו: פק ברופא תעסוקתי, ואין צורך ברופא שיקומי.

גיא קריגר: אני לא חושב שזה מה שביקש חזקי ישראל.

קריאה: - -

דניאל בנלולו: אבל לעומת זאת אני אולי אוסיף שאם נתבקש בבדיקה כזו – אז רופא תעסוקתי יפנה לרפואה שיקומית?

איריס גינצבורג: מדובר בתעודה רפואית שרק רופא מוסמך לחתום עליה.

איריס גינצבורג: זה לא רלבנטי.

דניאל בנלולו: מה אתה מציע?

חזקי ישראל: אני מציע שיהיה כתוב גם מומחה תעסוקתי.

קריאות: - -

קריאה: שלא בהכרח הוא PhD.

דניאל בנלולו: אז הוא לא יוכל לחתום.

קריאה: - -

חזקי ישראל: זה מה שכתוב בתקנות.

חזקי ישראל: אני גם מציע לאפשר לאנשי שיקום מנוסים, כמו, למשל, ד"ר רות נאור, שהיא לא PhD אבל היא מומחית לשיקום, לחתום על מסמך כזה.

קריאות: - -

גיא קריגר: - - להתייעץ במומחים מהסוג הזה, ודאי יכולים לעשות את זה, אבל התעודה צריכה להיות חתומה על ידי רופאים.

איילת זלדין: התעודה השניה היא תעודת מחלה.

איילת זלדין: הפרק הבא מדבר על היעדרות מתוכנית אישית.

איילת זלדין: אני אזכיר שאם לא מצאו למשתתף מקום עבודה הוא לוקח חלק בתוכנית אישית שהיא בין 30 ל- 40 שעות עם אפשרות גם להפחתה.

איילת זלדין: נדרשנו בחוק לקבוע איזה ימי היעדרות ייחשבו כלגיטימיים.

איילת זלדין: פה יש את הרשימה של ימי ההיעדרות הלגיטימיים.

איילת זלדין: נסמכנו פה על הניסיון שהצטבר במשרד בנושא של מתנדבי שירות לאומי – איזה היעדרויות מוכרות.

איילת זלדין: תוכלו לראות שיש פה התחשבות מרבית במשתתף.

איילת זלדין: בנספחים מצוינות היעדרויות בגלל אבל משפחתי, שגם עשינו את זה לפי הדתות השונות.

איילת זלדין: הלכנו פה, לפי דעתי, בצורה מאד רחבה.

איילת זלדין: יש כאן פירוט של החגים, כמובן – לפי הדתות השונות, ועוד היעדרויות יש בתוך התקנות.

חזקי ישראל: יש לפעמים היעדרויות, כמו למשל בגבול הצפון, בזמנו, שהם מטעמים שכוחות הביטחון נותנים הנחיות להישאר בבתים.

גיא קריגר: זה בסעיף קטן (ב).

איילת זלדין: יש סעיף סל, וחוץ מזה יש לנו גם סעיף שאם מקום שהוא צריך להיות בו אינו פעיל – הוא לא צריך להגיע.

דניאל בנלולו: תודה, אפשר לעבור לפרק הבא – שינוי מקום מגורים.

איילת זלדין: מכיוון שהתוכנית לא מופעלת בשלב הראשון בפריסה ארצית, הפרק הזה בא לפתור את הבעיה מה קורה אם המשתתף, אחרי שהוחל החוק על המקום שבו הוא גר, החליט לעבור דירה למקום שבו החוק לא חל, או למקום אחר.

איילת זלדין: הפרק הזה בא לפתור את העניין ויש בו מנגנון שאומר שבעצם המרכז שהכי קרוב למקום שבו הוא גר, יטפל בו, גם אם זה לא המרכז המקומי.

איילת זלדין: התבקשנו פה לעשות תיקון על ידי שי סומך, ואקריא אותו לפרוטוקול: בסעיף 12 (ב)(2) בשורה השלישית – המילה "ובלבד" תשונה ל- "ואולם",כלומר ייקרא: "...

איילת זלדין: ואולם מרכז התעסוקה הקרוב...".

דניאל בנלולו: לפרק הזה יש הערות?

דניאל בנלולו: אין.

דניאל בנלולו: תודה, נמשיך.

רוני בריזון: יש איזושהי לאקונה משונה.

רוני בריזון: היעדרות מאושרת מתוכנית אישית.

רוני בריזון: איפה מאוזכרת לידה?

איילת זלדין: ברגע שהמשתתפת נכנסת להיריון היא כבר יוצאת מהתוכנית האישית, על פי הוראות הביטוח הלאומי, על פי חוק.

איילת זלדין: לא נדרשנו לזה.

קריאה: מהשבוע ה- 13.

עמיחי כץ: החוק לא חל עליה.

איילת זלדין: וגם כל עוד הילד לא הגיע לגיל שנתיים.

איילת זלדין: פרק ו' זה אישור ההשתתפות.

איילת זלדין: זה פרק שנכתב בשיתוף פעולה מלא עם הביטוח הלאומי, והוא דן באופן שבו מדווחים לביטוח הלאומי אם אדם השתתף בתוכנית או לא, סירב או לא.

חזקי ישראל: אני מבקש לאפשר לשר סמכות שאם למשל יש שביתה, תהיה לו גם סמכות בדרך אחרת.

איילת זלדין: על איזו שביתה אתה מדבר?

חזקי ישראל: אם יש שביתה במקום מסוים, ואי אפשר - - בדרך לא מוכשרת.

חזקי ישראל: מחר יוכלו להעביר את זה בגלל שביתה בצורה ידנית.

גיא קריגר: דווקא העברה תהיה גם במקרה של שביתה, כי מעביר את זה תאגיד פרטי שלא שובת.

גיא קריגר: המחשב הקולט לא שובת.

חזקי ישראל: אני מציע לכם לכתוב הוראה כללית, גם בדרך אחרת – לתת לו סמכות כזו.

חזקי ישראל: היה ויקרה אירוע כלשהו, לאפשר לו סמכות.

גיא קריגר: אם איש המוסד לביטוח לאומי ביקש, נכבד את הבקשה אבל זה לא מה שהמוסד לביטוח לאומי ביקש.

חזקי ישראל: - המחשב ייפול, אז מה יהיה?

דניאל בנלולו: חייב להיות מחשב?

דניאל בנלולו: אז אפשר להוסיף פה – במקרה של תקלת מחשב, שזה יהיה ידני.

חזקי ישראל: אז לאפשר לו סמכות.

קריאות: - -

קריאה: זה ברור.

דניאל בנלולו: תודה.

דניאל בנלולו: חברים, אני עובר לפרק ז' – שירות בקהילה.

איילת זלדין: הפרק קובע איפה אפשר לעשות שירות בקהילה.

איילת זלדין: אני רק אגיד, בעניין הזה, שלא יהיה שירות בקהילה במגזר הפרטי.

איילת זלדין: זה יהיה רק במגזר הציבורי או במלכ"רים למיניהם.

איילת זלדין: ויש פה תיקון - -

דניאל בנלולו: יש לי שאלה בעניין הזה.

דניאל בנלולו: שירות בקהילה, הכוונה היא גם לעיריה, נכון?

איילת זלדין: כן.

דניאל בנלולו: ברשות מקומית.

איילת זלדין: כן, אבל בסעיף 16- מקום ביצוע שירות, יש עוד תיקון שביקש משרד המשפטים, ואני אכתיב אותו לפרוטוקול: בסעיף 16 0א), בסוף "למעט..." בשורה הראשונה, אצל יחיד.

איילת זלדין: זאת אומרת, אי אפשר לעשות שירות בקהילה אצל אנשים פרטיים ובמקומות עבודה פרטיים.

דניאל בנלולו: מה זה אנשים פרטיים?

איילת זלדין: אי אפשר לעשות ניקיון אצל ראש העיר בבית, למשל.

דניאל בנלולו: אבל למשל – ברווחה, אצל קשיש.

גיא קריגר: זה בסדר, זה ברווחה.

אנה שניידר: ונניח שיש חנות מכולת שיש בה מועסק אחד - - -

איילת זלדין: אי אפשר.

חיים אורון: תוכנית היא תוכנית לשנתיים.

חיים אורון: לפי מה שכתוב פה יש אפשרות שמישהו יעשה שירות לאומי שלוש פעמים בתוך השנתיים האלה – 4 חודשים בכל פעם.

חיים אורון: קשה לי להאמין שמישהו יושם בעבודה בשירות לאומי במשך שנתיים, והאופציה עוד קיימת.

חיים אורון: זאת אומרת שיש אפשרות אחרי 4 חודשים - - - זאת אומרת, שיכול להיות שהתוכנית של מישהו תיראה במשך שנתיים כסבב בין שירות לאומי ובין לימודים ושירות בקהילה.

חיים אורון: אני מבין שהאופציה הזו היא בעצם אופציה - - , ותהיה נטייה מאד חזקה שזה ימשוך.

איילת זלדין: אין לאף אחד אינטרס כזה.

קריאה: אין אינטרס למפעיל לשים אותו רק בעבודה בקהילה.

חיים אורון: לא כל התוכנית – 4 חודשים כן ו – 4 חודשים לא, כי אין פתרון אחר.

חיים אורון: אני חושב שהשירות בקהילה לא נתפס כמסלול מרכזי.

חיים אורון: הוא נתפס על ידי חלק מהאנשים כדרך לסוציאליזציה, אבל השירות בקהילה, בהגדרה - -

דניאל בנלולו: הוא בנוסף.

חיים אורון: אבל שים לב – הוא שלושה ימים בשבוע.

חיים אורון: מתוך 5 ימים הוא יבלה יומיים בהשתלמות ו- 3 ימים הוא יהיה בקהילה.

חיים אורון: ואז הוא יעשה את זה 4 חודשים .

חיים אורון: לכן אני חושב שהעניין של הקהילה צריך להיות יותר מוגבל.

חיים אורון: נכון שיש תמריץ למפעיל שזה לא יהיה ככה, אבל - - -

דניאל בנלולו: מה אתה מציע.

חיים אורון: לפחות לגבי מי שזה מעל ליומיים, שאי אפשר יהיה לחזור לשם אלא פעמיים לאורך התקופה, ואז זה אומר שאם הוא נמצא שם 4 חודשים ויש לו הפסקה של 8 חודשים, שהוא לא יוכל להיות יותר מאשר פעמיים לאורך התקופה הזו, כי הרי גם בסוף התקופה הוא עבד - - -

דניאל בנלולו: או.

דניאל בנלולו: קיי.

דניאל בנלולו: הבנו.

גיא קריגר: אני אשיב בשני מישורים.

גיא קריגר: המישור הראשון הוא של - - .

גיא קריגר: המונח שאנחנו משתמשים בו הוא "סולם התעסוקה".

גיא קריגר: יש סולם תעסוקה, וכל שלב שאתה נמצא בו יותר גבוה מקדם אותך, והשלב הכי גבוה באותו סולם הוא לעבוד בעבודה פרמננטית, בשוק העבודה הרגיל.

גיא קריגר: השלב הבא בסולם זה לעבוד בעבודה מסובסדת, כאשר המעסיק מקבל סובסידיה על ההעסקה, סובסידיה שבאה, בסופו של דבר, מתקציב המדינה.

גיא קריגר: השלב הבא בסולם הוא שירות בקהילה.

גיא קריגר: אדם לא עובד, אבל לפחות שיעזור בקהילה, וכך הוא יהיה בדרך, כך אנחנו מקווים, לשלבים הגבוהים ביותר.

גיא קריגר: ועל זה ניקח את ההכשרות המקצועיות ואת הפעילות בתוך המרכז.

גיא קריגר: בגלל שסולם התעסוקה הזה הוא עניין מאד מרכזי, בנינו את המסמכים של המכרז ואת המודל הכלכלי ככה שכל שלב בסולם, מבחינה כלכלית, ככל שהוא גבוה יותר – הוא עדיף יותר למפעיל.

גיא קריגר: המפעיל מרוויח יותר כסף אם האיש עובד בעבודה מסובסדת, ועוד יותר כסף אם האיש עובד בעבודה פרמננטית.

גיא קריגר: הוא מרוויח פחות כסף אם האיש נמצא שירות בקהילה.

גיא קריגר: צריך לזכור שכאשר אדם עובד בשירות בקהילה משתלמת לו גמלה רגילה.

גיא קריגר: אם נסתכל על נקודת המבט של האיש – אם הוא עובד בעבודה מסובסדת יש לו לפחות הכנסות, לפחות שכר מינימום.

חיים אורון: אני רואה לנגד עיניי תמונה מסוימת בתוך האוכלוסייה הזו, של המקרים היותר קשים, שלמפעיל קשה ולכולם קשה.

חיים אורון: השיקול הכספי הוא תמריץ, ואתה תמצא אותם עובדים בשירות בקהילה כל 4 חודשים - - -

איילת זלדין: אנחנו נוכל גם לצמצם להם את השעות של התוכנית האישית ולהוציא אותם - - ועל זה דיברנו.

גיא קריגר: לקבוצה הזו קראנו – הגרעין הקשה.

גיא קריגר: לפיכך החלטנו לשים עלינו כמה מגבלות בהקשר הזה.

גיא קריגר: מגבלה ראשונה זה -- .

גיא קריגר: אנחנו, כזכור - - לכן, אפשר להפחית את זה דרך כלל או במקרים מסוימים עד ל- 15 שנות.

גיא קריגר: העניין השני הוא של השירות בקהילה.

גיא קריגר: מגבלה של 4 חודשים לא עלתה בנוסח החוק המקורי שהונח על שולחן הוועדה.

גיא קריגר: הוועדה ביקשה שנשים מגבלה של זמן.

גיא קריגר: עכשיו אתה מציע בהגינות לשים - - -.

גיא קריגר: אנחנו חושבים ששתי המגבלות האלה מספיקות.

חיים אורון: אתם שמתם מגבלה של 4 חודשים - - אבל אני אומר:

חיים אורון: בואו נעשה 4 חודשים עם הפסקה של 8 חודשים, ואז זה אומר שבקדנציה של שנתיים - - יש אופציה של פעמים בתקופה הזו של שירות בקהילה - - -

איילת זלדין: - -

קריאות: - -

דניאל בנלולו: יש עוד תיקון שרוצים להכניס.

איילת זלדין: ב- 16 (א), כדי שלא ייאמר שאסור לעשות שירות בקהילה אצל קשיש שהפנו אליו עובד ממחלקת הרווחה אז נכתוב – "במקום עבודה אצל יחיד" או "מקום עבודה שהוא יחיד".

איילת זלדין: הפרק האחרון הוא שונות, והתוקף של התקנות הוא, כמובן, רק כל עוד החוק תקף.

דניאל בנלולו: לפני שנביא את ההסתייגויות להצבעה, ונצביע על התקנות – חבר הכנסת אורון, אתה רוצה להוסיף?

חיים אורון: בסעיף 17 אני מבין ממה שכתוב פה – לא ליצור מקומות שבהם יהיו באופן קבוע עובדים שבתוכנית.

חיים אורון: למה יש סמכות לשר להאריך את התקופה?

איילת זלדין: השיקול היה - -

חיים אורון: אני מבין שהיה שיקול, אבל בואו נכתוב – לעוד פעם אחת, שלא ייווצר מצב שלשר יש סמכות להאריך רק בעוד שנתיים.

גיא קריגר: החשש שלנו הוא שלא יהיו מספיק מקומות לשירות בקהילה, ושיהיו מקומות שיצטרכו לוותר עליהם.

חיים אורון: החשש הוא שיש מקום עבודה בשדרות שבלוח העבודה שלו יהיו 4 עובדים – 2 משירות לאומי, מתנדבים, ו- 4 מתוכנית השמה.

חיים אורון: אני לא רוצה ליצור מקומו עבודה כאלה בשדרות.

חיים אורון: בתל אביב אני מוכן.

קריאות: - - -

חיים אורון: מלכ"ר יכול להיות גם בית חולים סיעודי, מכבי אש, אתה רוצה שבמכבי אש יהיו, באופן קבוע - - -

קריאה: בגופים נתמכים ומסובסדים ניתן רק - - -

איילת זלדין: תסתכל ב- 16 (א) (1) . יש שם הגבלה על שירות בקהילה בגופים ציבוריים.

קריאות: - - -

קריאה: ב "יד שרה", בזק"א במגזר השלישי.

חיים אורון: אני מציע פה שיתקנו את זה רק בהוראת שעה.

דניאל בנלולו: אנחנו נצביע על ההסתייגויות.

חיים אורון: אני רוצה שנצביע בעניין הזה של מתכנן היעדים התעסוקתי.

דניאל בנלולו: לגבי 12 שנות הלימוד?

חיים אורון: כן.

דניאל בנלולו: אז אני מעלה את העניין להצבעה.

דניאל בנלולו: אני בעד מה שנאמר בתקנה.

דניאל בנלולו: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון לגבי סעיף 2 (א) (1) בפרק (ב)?

דניאל בנלולו: מי בעד? - 2.

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: – 4.

דניאל בנלולו: מי נמנע?

דניאל בנלולו: תודה, ההסתייגות לא אושרה.

דניאל בנלולו: מה ההסתייגות השניה?

חיים אורון: כן, לגבי ה- - -הצעתי הצעה שבמקום 4 חודשים פעמיים למי שהוא בשלושה ימים ושלוש פעמים למי שהוא יומיים.

דניאל בנלולו: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון בסעיף 15 (3)?

דניאל בנלולו: – 2.

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: – 4.

דניאל בנלולו: מי נמנע?

דניאל בנלולו: – אין.

דניאל בנלולו: תודה, ההסתייגות לא התקבלה.

חיים אורון: ההסתייגות הבאה היא לסעיף 17 – "...

חיים אורון: ולא תעלה על שתי תקופות".

דניאל בנלולו: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון בסעיף 17?

דניאל בנלולו: – 3.

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: – 4.

דניאל בנלולו: מי נמנע?

דניאל בנלולו: – אין.

דניאל בנלולו: ההסתייגות לא התקבלה.

דניאל בנלולו: אני מבקש להביא להצבעה את תקנות המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (שילוב מקבלי גמלאות בעבודה) (הוראת שעה), התשס"ה – 2004, כולל התיקונים הידניים שביצענו במהלך הדיון.

דניאל בנלולו: מי בעד התקנות?

דניאל בנלולו: – 4 בעד.

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: – אין.

דניאל בנלולו: מי נמנע?

דניאל בנלולו: – אין.

דניאל בנלולו: תודה, התקנות אושרו.

דניאל בנלולו: הצעה לסדר

יעקב ליצמן: יש לי הצעה לסדר.

יעקב ליצמן: קיבלתי בתא הדואר שלי דבר שגרתי – ממשרד הפנים, שלפי החוק הם צריכים להעביר לנו, חברי ועדת הכספים, אישור חריג להעלאת מחירי ארנונה.

דניאל בנלולו: זה לידיעה, העניין הזה.

יעקב ליצמן: היות וזה בין כך לא להצבעה,אני רוצה לדעת האם בכל המקומות האלה, שאישרו להם אישור חריג להעלאת ארנונה הם שילמו משכורות.

יעקב ליצמן: אי אפשר לבקש ולקבל אישור חריג להעלאה כאשר לא משלמים משכורות.

יעקב ליצמן: אני יודע שזו רק הודעה לחברי ועדת הכספים אבל אני מבקש להעביר מכתב לשר הפנים שאנחנו מאוחדים כאן בוועדה בדעה שבמקומות שיש בלאגן ולא שילמו משכורת – לא ניתן להעלות את הארנונה.

יעקב ליצמן: אנו מבקשים שכל אישור חריג כזה, שיבדקו טוב אם שילמו שם משכורות.

דניאל בנלולו: אני אשלח מכתב אישי ממני לשר הפנים בשם חברי הוועדה.

דניאל בנלולו: שינויים בתקציב לשנת הכספים 2004 פנייה 564-565

דניאל בנלולו: אני מבקש לדון בפניה מספר 564, 565.

איריס גינצבורג: מדובר בפניה שנועדה להעביר 2 מיליון שקלים מסעיף 36 של משרד התמ"ת לסעיף מספר 23 של משרד הרווחה לסיום ההתחשבנות של הפרדת משרד העבודה והרווחה והעברת נושא העבודה למשרד התמ"ת.

איריס גינצבורג: מדובר ב- 2 מיליון שקל מתקציבי פיתוח שעוברים מפיתוח של מעונות יום במשרד התמ"ת לפיתוח של מוסדות רווחה במשרד הרווחה.

איריס גינצבורג: יש פה עוד שינוי פנימי בתוך סעיף 23 להעברת 1.5 מיליון שקלים לתמיכה בחרשים.

דניאל בנלולו: מי בעד הבקשה?

יעקב ליצמן: אני בעד ההעברה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר לאוצר שאם בהעברה הזו מדובר על כל הגופים ש - - או - -

איריס גינצבורג: הכספים מועברים על ידי משרד הרווחה בהתאם לקריטריונים שוויוניים.

איריס גינצבורג: פנייה 568

דניאל בנלולו: מספר פניה לוועדה – 568.

איריס גינצבורג: מדובר בפניה לשינוי פנימי בתקציב משרד החינוך לבקשת שרת החינוך.

איריס גינצבורג: מדובר בתיקון טעות, בהעברה של מיליון שקלים לאכסניות נוער ש- - בטעות בתחנה אחרת.

ניסן סלומינסקי: יש שתי מערכות של אכסניות נוער.

דניאל בנלולו: זו היתה טעות, בהעברה שעשינו בתל אביב.

דניאל בנלולו: זו טעות במספר התקנה, זה הכל.

דניאל בנלולו: אז עכשיו מחזירים את זה בחזרה, ואת אותה טעות – מתקנים.

ניסן סלומינסקי: הכוח שלנו, כוועדת כספים, להשפיע, כשמגיע אלינו נושא – דרך זה.

ניסן סלומינסקי: זה שיש טעות או אין טעות זה לא משנה.

ניסן סלומינסקי: עצם זה שזה מגיע אלינו זה נותן לנו את האפשרות לדבר.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מבקש מאד, במקום לאשר את זה עכשיו – בואו נקבע לערוך דיון מאד יסודי בנושא של אכסניות נוער.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שתי מערכות - - -

דניאל בנלולו: יש לי בקשה – בוא לא נעמוד בפני העברה כזו.

דניאל בנלולו: אני מוכן שתשלח מכתב לדיון מהיר בנושא אכסניות נוער, אם זה כל כך דחוף – תוך כדי הפגרה.

דניאל בנלולו: כרגע אני מסביר לכם את הבקשה.

דניאל בנלולו: מקובל עלי מה שאתה אומר.

אלי אפללו: - - -

ניסן סלומינסקי: - - -

דניאל בנלולו: אתה צודק בכל מה שאתה אומר, אבל בוא לא נערבב שמחה בשמחה.

דניאל בנלולו: אפשר לעשות תיאום, למה לא?

ניסן סלומינסקי: מי יתייחס אליך, כשאין נושא שצריך לאשר אותו?

דניאל בנלולו: לא נכון.

דניאל בנלולו: אני מבקש אותך להפנות למנהל הוועדה בקשה לדיון מהיר בנושא אכסניות נוער, ותתקבל בברכה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שיהיה דיון מהיר בנושא של אכסניות שלו, משני ההיבטים שלו – ב- - ובאכסניות נוער אחרות.

דניאל בנלולו: מי בעד פניה מספר 568?

דניאל בנלולו: מי נגד?

דניאל בנלולו: מי נמנע?

יעקב ליצמן: אני נמנע.

דניאל בנלולו: נמנע אחד, ורוב בעד.

דניאל בנלולו: תודה רבה.

דניאל בנלולו: (הפסקה)

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לשינויים בתקציב.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 486-487.

גיא יפה: השינוי הוא בשם התוכנית 707223 - פעולות שההתחייבויות עבורן נעשו עד וכולל שנת 2003, זה מכיוון שחלק מההתחייבויות הן לפני 2003.

דניאל בנלולו: דיון על הנושא הזה כבר היה.

דניאל בנלולו: אני רק מביא את זה להצבעה.

רוני בריזון: אני מבקש לומר שאני אצביע נגד, לא משום שמדובר במבני דת, אלא משום שמדובר לדעתי במינהל שהוא בלתי תקין בעליל.

דניאל בנלולו: תודה.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - 1 פנייה מס' 486-487 אושרה.

דניאל בנלולו: הפנייה אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 509

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 509.

גיא יפה: מדובר בהעברה של חצי מיליון שקל לתקציב האבטחה של משרד הבינוי והשיכון במזרח ירושלים.

דניאל בנלולו: זה דבר שצריך לסיים אותו אחת ולתמיד.

דניאל בנלולו: ידידי מרכז האופוזיציה בוועדה, חבר הכנסת הרצוג, ואנוכי מרכז הקואליציה, בוא נעביר את זה אחת ולתמיד בתקציב הקרוב, שזה יהיה בצורה מסודרת.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אחד פנייה מספר 509 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 509 אושרה.

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 223.

חיים אורון: אני מבקש רוויזיה.

דניאל בנלולו: זה עבר פה אחד.

דניאל בנלולו: עוד חמש דקות תהיה רוויזיה.

חיים אורון: מה זה אבטחה?

חיים אורון: זאת משטרה פרטית, אתמול הסתובבתי שם - -

דניאל בנלולו: חבר הכנסת אורון, שמעתי.

דניאל בנלולו: סיימתי כבר את הדבר הזה, יכולת לשבת כאן ולהצביע.

דניאל בנלולו: באת, ביקשת רוויזיה.

דניאל בנלולו: עוד חמש דקות תהיה רוויזיה.

חיים אורון: מה הצבעתם בעד זה?

חיים אורון: אתם מטורפים?

חיים אורון: זאת חברת האבטחה של עמותת אלעד.

דניאל בנלולו: אנחנו באמצע ההסברים של פנייה 223.

דניאל בנלולו: אתה מפריע.

דניאל בנלולו: עוד חמש דקות תהיה רוויזיה.

חיים אורון: זאת לא פעם ראשונה שמעבירים לזה, זה רק צומח כל הזמן.

חיים אורון: זה התחיל ב-25 מיליון, עלה ל-32 מיליון.

יצחק הרצוג: עכשיו מדובר על חצי מיליון.

חיים אורון: מעבירים חצי מיליון, הוא צריך 32 מיליון.

חיים אורון: אני יודע שזאת משטרה פרטית.

חיים אורון: איך העברתם את זה פה אחד?

דניאל בנלולו: זה עבר פה אחד.

דניאל בנלולו: אני גם ביקשתי שאנחנו נדון בנושא הזה.

יצחק הרצוג: זה אושר, מכיוון שהובטח שלקראת תקציב 2005 כל הנושא ייפתר.

יצחק הרצוג: זה עניין של אבטחה.

דניאל בנלולו: אני מביא את זה לדיון?

חיים אורון: אתה יכול להביא את זה אלפיים פעם.

דניאל בנלולו: אז אין בעיה, בדיון לקראת תקציב 2005 תגיד כל מה שיש לך לומר.

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 223.

קריאות: - - -

דניאל בנלולו: אתם רוצים לקבל הסברים, כן או לא?

דניאל בנלולו: אי אפשר ככה.

חיים אורון: חבר הכנסת הרצוג אומר שהבטיחו לו שעוד שלושה חודשים זה ייפתר.

חיים אורון: לי מבטיחים כבר עשר שנים, פואד עוד הבטיח לי שהוא גומר את הסעיף הזה.

דניאל בנלולו: אי אפשר לגמור אותו.

חיים אורון: לא רוצים לגמור אותו.

דניאל בנלולו: אני לא אכנס כרגע לדיון פוליטי בנושא הזה.

דניאל בנלולו: אי אפשר לגמור את זה, נקודה.

ניסן סלומינסקי: ברגע ש"יחד" יגיעו לשלטון, שיגמרו את זה.

דניאל בנלולו: אנחנו נפתח את הדיון הזה בתקציב של 2005, ונראה מי יבטיח לך.

דניאל בנלולו: אני לא אתן יד לזה.

ניסן סלומינסקי: הציבור הרחב רוצה את זה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא רוצה.

חיים אורון: מה רוצה?

חיים אורון: משטרה פרטית במזרח ירושלים?

חיים אורון: יש לך אומץ ללכת עם זה לציבור הרחב?

חיים אורון: אף אחד לא יתמוך בך.

ניסן סלומינסקי: למה לא?

ניסן סלומינסקי: תביא את זה לציבור, ונראה מי יתמוך ומי לא.

דניאל בנלולו: חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, תודה רבה לכם.

חיים אורון: אני עובר ליד החומה באבו דיס.

חיים אורון: יש שם בית שבנו עם ארבעה שומרים, שואלים אותי מי אני.

חיים אורון: פנייה 223

דניאל בנלולו: פנייה מספר 223.

דניאל בנלולו: יפתח ברמן, תן הסבר בבקשה.

יפתח ברמן: מדובר על תקצוב 7.9 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב למימון פרוייקט שדרוג תשתיות בית הנשיא.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 223 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 223 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 429

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 429.

קריאות: כבר הצבענו על הפנייה הזאת.

דניאל בנלולו: כדי שנהיה בטוחים - אני מבקש להביא להצבעה את פנייה מספר 429.

דניאל בנלולו: מדובר על העברה לפיתוח מבני דת לעדות לא יהודיות.

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 429 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 429 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 469

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 469.

דניאל בנלולו: אין מי שיסביר, אבל אני חושב שאפשר להצביע.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

ניסן סלומינסקי: פה רוצים להכניס שני עובדים ערביים.

ניסן סלומינסקי: למה?

חיים אורון: זה לפי החלטת ממשלה.

ניסן סלומינסקי: זה מינויים פוליטיים?

ניסן סלומינסקי: מי אלה אותם עובדים?

דניאל בנלולו: חבר הכנסת סלומינסקי, אני באמצע הצבעה.

דניאל בנלולו: זה לא מינוי פוליטי, זה בסדר.

דניאל בנלולו: מי בעד ומי נגד?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - 3 נגד - 1 פנייה מספר 469 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 469 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 493

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 493.

מיכל צוק: הפנייה נועדה לתקצוב השתתפויות משרדי הממשלה השונים במימון התוכניות לשיפורים וביקורים ברחבת הכותל המערבי, בהתאם להחלטת הממשלה.

חיים אורון: מה משפרים שם?

מיכל צוק: היתה החלטת ממשלה על שיפורים ברחבת הכותל.

מיכל צוק: בהתאם לזה, יש השתתפות של משרדי הממשלה השונים.

חיים אורון: קודם כל - לא ברחבת הכותל, אלא במנהרות הכותל.

חיים אורון: פתחו פה סעיף חדש שלא היה קיים - מנהרות הכותל.

מיכל צוק: זאת הוצאה מותנית בהכנסה.

מיכל צוק: יש השתתפויות של משרדי הממשלה השונים, שאת זה אתם לא רואים כי זה בתוך התקנות, בתוך אותה תוכנית.

מיכל צוק: חוץ מזה, יש לכם כאן הוצאה מותנית בהכנסה, שזה סעיף חדש; כך מינהל מקרקעי ישראל מתקצב את ההשתתפות שלו.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - מיעוט פנייה מספר 493 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 493 אושרה.

דניאל בנלולו: עברו חמש דקות.

דניאל בנלולו: אנחנו עושים רוויזיה לפנייה מספר 509.

דניאל בנלולו: מי בעד הרוויזיה ומי נגד?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד הרוויזיה - 1 נגד - רוב הרוויזיה לא נתקבלה.

דניאל בנלולו: הרוויזיה בוטלה, לא אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 509 מאושרת.

דניאל בנלולו: פנייה 505

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 505.

מיכל צוק: הפנייה נועדה לממן הקדמת הרשאה לחידוש מבנים במסגרת תקציב הפיתוח של משרד החינוך.

דניאל בנלולו: תודה.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 505 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 505 אושרה.

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 506 - משרד התיירות.

דניאל בנלולו: אין פה נציג שיסביר.

דניאל בנלולו: פנייה 516

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 516.

אייל אפשטיין: מדובר בפרוייקט חלל משותף של ממשלת הודו וממשלת ישראל.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

ניסן סלומינסקי: יש לי הערה מקדמית.

ניסן סלומינסקי: הפסקתם לכתוב את הסכומים בבקשה עצמה.

ניסן סלומינסקי: בקשה אחרי בקשה אני רואה שהסכום לא כתוב.

ניסן סלומינסקי: נא לכתוב אותו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 516 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 516 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 531-532

דניאל בנלולו: פנייה 531-532 - משרד התיירות.

דניאל בנלולו: הרפרנט של תיירות לא נמצא.

רוני בריזון: בואו נאשר, מדובר על הבולענים.

רוני בריזון: בואו נצביע בעד, כי זאת צרה צרורה.

דניאל בנלולו: זאת צרה אמיתית.

דניאל בנלולו: כולנו סיירנו שם, ראינו.

דניאל בנלולו: בואו נעזור להציל את המצב הזה.

יצחק הרצוג: זאת סכנה נוראית.

רוני בריזון: באופן יוצא דופן, נצביע למרות שאין מי שיסביר.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 531-532 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 531-532 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 533

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 533.

ראובן קוגן: מדובר בתקצוב 250 אלף שקל לתוכנית מחשוב במסגרת תקנות OTC שאושרו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

ראובן קוגן: זה לצורך מחשוב ומעקב.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 533 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 534-535

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 534-535.

מאיר בינג: מדובר בשינויים בתקציב משרד המשפטים לשם תגבור תקציבי הסנגוריה הציבורית והסיוע המשפטי בסך 20 מיליון שקלים בהתאם לביצוע בפועל.

ישראל אייכלר: השאלה אם הם מוכנים להגדיל את השירות שלהם לציבור, כי הם לא נותנים לכולם.

מאיר בינג: יש קריטריונים כלכליים, והם עובדים לפי הקריטריונים.

חיים אורון: יש החלטת ממשלה לקצץ אותם.

מאיר בינג: עדיין אין החלטה, אולי רק להוריד את הסף במעט.

ניסן סלומינסקי: ב-2004 היתה החלטה ואנחנו מנענו את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ביטלנו את הקיצוץ.

יצחק הרצוג: ההחלטה הזאת בוטלה ל-2004.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 534-535 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 534-535 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 547

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 547.

הרן לבאות: מדובר על 200 מיליון שקל בהרשאה להתחייב מהרזרבה הכללית, לתוכנית של 5 שנים למקבצי דיור לאתיופים.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 547 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 547 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 554-555

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 554-555.

גיא אבן: זאת העברה של 6 מיליון שקלים מתקציב פיתוח של משרד השיכון, דרך הרזרבה הכללית, לתקציב המענקים.

גיא אבן: זה מיועד להשתתפות בשכר דירה לנכים עולים זכאי דירות נ"ר.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 554-555 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 545

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 545.

דניאל בנלולו: בבקשה.

ארז ליטן: מדובר בהעברות בין סעיפי התקציב של משרד הפנים, כאשר אין תוספת לסך הכל התקציב.

ארז ליטן: ההעברות הן בנושאים של סעיפי שכר של המשרד ב-3.9 מיליון ש"ח, מעבר המשרד בתוך תל אביב למחוז חדש - 1.5 מיליון ש"ח, תקציב לדרכונים - 2.5 מיליון ש"ח, וסעיפים אחרים בתוך המשרד.

ארז ליטן: כפי שאמרתי, ההעברות הן בין הסעיפים.

ישראל אייכלר: שכר למי?

ארז ליטן: זה בהתאם לקצב הביצוע.

ארז ליטן: זה פשוט התאמת הביצוע לתקציב.

ארז ליטן: זה לא הגדלת כוח אדם או הגדלות שכר.

ניסן סלומינסקי: אתם לוקחים את זה מהשלטון המקומי?

ארז ליטן: לא, מעבירים את זה מסעיפים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שמהשלטון המקומי לוקחים הכי הרבה כסף.

ניסן סלומינסקי: השתגעתם?

ארז ליטן: לא.

ארז ליטן: זה - -

דניאל בנלולו: תודה.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 545 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 545 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה 543-544

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה 543-544.

ארז ליטן: עבר תקציב ממשרד הדתות לשעבר למשרד הפנים.

ארז ליטן: לקראים היה 800 אלף שקל, בהתאם לקריטריונים של הקצאה ובהתאם לפסיקת בג"ץ צריך להשלים להם 400 אלף שקל.

רוני בריזון: כמה קראים יש בארץ?

ארז ליטן: הקראים הם אוכלוסייה של 25 אלף.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 543-544 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 543-544 אושרה.

ישראל אייכלר: מישהו בדק את מספר הקראים שיש בארץ?

ארז ליטן: כן.

ארז ליטן: זה נבדק בבג"ץ.

ארז ליטן: זה בהתאם לפסיקת בג"ץ.

ארז ליטן: לבית המשפט הוגשו כל המסמכים וכל הנתונים.

ארז ליטן: פנייה 546-548

דניאל בנלולו: אנחנו עוברים לפנייה מספר 546-448.

ארז ליטן: מדובר בהשלמת 3 מיליון שקל לנושא ביוב בירושלים, להשלמת תשתיות ביוב.

ארז ליטן: כמו כן, יש פה העברות בין סעיפים; מרזרבת השר למספר סעיפים - למינהל המים, לתאגידים.

דניאל בנלולו: מי בעד אישור הפנייה, מי נגד ומי נמנע?

דניאל בנלולו: הצבעה בעד - רוב נגד - אין פנייה מספר 546-548 אושרה.

דניאל בנלולו: פנייה מספר 546-548 אושרה.

דניאל בנלולו: תודה רבה לכם.

דניאל בנלולו: גמר חתימה טובה לכולם.