ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2004-12-20 10:00

אברהם הירשזון: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם הירשזון: יש לנו פה עמותות לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה, וסעיף 61 לחוק מס שבח.

רחל ורמן: לכולם יש אישורים לשנת 2004, פרט לאישור לפי סעיף 61.

רחל ורמן: מדובר בבית כנסת שיש לו אישור עד מרץ 2003.

רחל ורמן: הם זקוקים לאישור משנת 1999, שאז הם רכשו את בית הכנסת.

רחל ורמן: אני לא רואה שצריכה להיות בעיה.

טמיר כהן: אנחנו מעמידים להצבעה את רשימה 03438504, שזה סעיף 46 לפקודת מס הכנסה, ורשימה 03439504 בסעיף 61 לחוק מס שבח מקרקעין.

רשימה מס': רשימה מס': 03439504 לעניין סעיף 61 לחוק מס שבח מקרקעין

אברהם הירשזון: מי בעד, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 אושר 2.

אברהם הירשזון: תקנות החברות הממשלתיות (גמול והוצאה לדירקטור מקרב הציבור) התשס"ד-2004

אברהם הירשזון: תקנות החברות הממשלתיות (גמול והוצאה לדירקטור מקרב הציבור), התשס"ד-2004.

רוני: בתקנות הקיימות יש גמול שניתן לדירקטורים וליושבי-ראש לפי הדרגה של החברה והסיווג שלה.

רוני: אנחנו רוצים לתמרץ דירקטורים כשהם מקבלים החלטות ממשלה.

רוני: .

אייל גבאי: מדובר בהחלטות הפרטה ובשינויים מבניים.

אייל גבאי: התקנות בנויות כך שהדירקטור מקבל גמול פר ישיבה עד מכסה שמגיעה בחברות הגדולות ביותר למכסה של 60 ישיבות לשנה.

אייל גבאי: בתקופה של הפרטה חברות כמו בזק, מקורות, חברת חשמל עובדות הרבה יותר מזה.

אייל גבאי: הגענו למצב שכשה

אייל גבאי: מדינה באה לעשות איזו שהיא פעולה של הפרטה הדירקטורים אומרים שנמאס להם.

ניסן סלומינסקי: המגבלה של השעות לא תהיה?

אייל גבאי: לא.

אייל גבאי: אנחנו אומרים שאם הדירקטור פעל באופן שמקדם את החלטת הממשלה.

אייל גבאי: .

אייל גבאי: אנחנו לא רוצים לקדם את הדירקטור שאומר שהממשלה לא מעניינת אותו.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיד לי שישבו שני דירקטורים, האחד יצביע בעד ויקבל, והשני שיצביע נגד לא יקבל?

אייל גבאי: חס וחלילה.

אייל גבאי: את הדירקטורים שמשתתפים בישיבות, שמביעים את דעתם העניינית ומקדמים את הדיונים באופן ענייני אנחנו נתגמל עבור הישיבות הנוספות.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה?

אייל גבאי: עד 50% תוספת.

ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה להגדיל?

ניסן סלומינסקי: את ה-60 שעות לשנה, או את העלות לכל ישיבה?

ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר לי שאתה רוצה להגדיל את ה60 שעות, אז זה סביר.

אייל גבאי: יש דירקטורים שזאת פרנסתם, לכן כל ישיבה הופכת להיות שתי ישיבות.

אייל גבאי: ככה הם עושים עוד ועוד ישיבות.

אייל גבאי: אמרנו שנלך לאיזון בין השניים.

אייל גבאי: אמרנו שנתגמל את הדירקטוריון שנדרש לעבודה נוספת בלי קשר למספר הישיבות.

אייל גבאי: בהנחה שהוא נדרש לעבוד על שינוי מבני או על הפרטה, ניתן לתגמל אותו עד 50% מהמכסה השנתית.

ניסן סלומינסקי: 50% על כל ישיבה?

אברהם הירשזון: נניח יש מצב כמו בבזק שפתאום יש הרבה עבודה ואז אתם אומרים שלדירקטור עשוי להגיע יותר כסף עבור השקעות שהוא מקדיש או הזמן שהוא מקדיש.

אברהם הירשזון: אחר כך המצב חוזר לקדמותו.

אברהם הירשזון: אתם אומרים שאתם רוצים לתגמל כך וכך וכך.

אברהם הירשזון: האם כשיש שני דירקטורים שאחד רוצה לעזור לממשלה לקדם את ביצוע ההפרטה של החברה והשני אומר שההפרטה לא נכונה, האחד ייענש והשני יתוגמל?

ניסן סלומינסקי: זה בלתי אפשרי.

ניסן סלומינסקי: זה שוחד.

ניסן סלומינסקי: אתה נותן למישהו תוספת כסף כדי שיצביע בעד כשהוא מתנגד.

אביגיל זרביב: אני רוצה להפנות אתכם לסעיף ישן בחוק החברות הממשלתיות - סעיף 22 - שהכותרת שלו היא פקיעת כהונה, כלומר מה הם המקרים שאוטומטית פוקעת הכהונה של הדירקטור.

אביגיל זרביב: "דירקטור יחדל לכהן לפני תום התקופה שבה נתמנה באחת מאלה: הרשות קבעה כי אינו ממלא את תפקידו באופן המקדם את ביצועה של החלטת הפרטה או פעל במעשה או מחדל בדרך הפוגעת ביכולת החברה לקיים הוראה או דרישה שניתנו כדין לפי סעיפים 59ד".

אביגיל זרביב: סעיף 59ד הוא סעיף שמקנה לרשות סמכות לתת הוראות לדירקטוריון של החברה להכין חדרי מידע, להכין חומר וכך הלאה.

אביגיל זרביב: איך בנוי חוק החברות הממשלתיות?

אביגיל זרביב: הוא בנוי כך שלרשות החברות יש סמכויות על פי סעיף 59ד לתת הוראות לדירקטוריון, שמטרתן ביצוע נאות של החלטת ההפרטה.

אביגיל זרביב: סעיף שבא לאחר מכן מדבר על אחריות, הוא נותן פטור מאחריות מפני תביעות לסעיף 59ו.

אביגיל זרביב: הוא אומר שאם אתה נושא משרה או עובד שמבצע פעולה של הרשות אתה תהיה פטור, כלומר יש לך מעין חסינות מפני תביעות משפטיות.

אביגיל זרביב: זה המשקולת.

ניסן סלומינסקי: ממי מורכב דירקטוריון של חברה כזאת?

ניסן סלומינסקי: רק מנציגים של הרשות, או יש גם נציגי ציבור?

אביגיל זרביב: לא יושבים שם נציגי ציבור, יושבים שם דירקטורים שמונו בידי השרים.

אביגיל זרביב: הקניין הוא של בעל המניות.

אביגיל זרביב: זכות הקניין שלי מאפשרת לי לעשות מה שאני רוצה, כמו למשל למכור אותם לך, או אפילו לתת לך אותם במתנה.

אביגיל זרביב: זה לא תפקיד של מנהלים בחברה להחליט מה יעשה הבעלים במניות שלו.

אביגיל זרביב: לו היה מדובר בהחלטת הפרטה שהיתה אומרת לחברה פלונית להתקשר בעניין אספקת גז עם חברה פלונית ולא אלמונית, אז יש מקום לטיעון מהסוג שאתה טוען, אבל החלטת הפרטה היא מאוד פשוטה.

אביגיל זרביב: החלטת הפרטה אומרת שבעל המניות רוצה למכור את המניות שלו לפלוני.

אביגיל זרביב: מה צריכים הדירקטורים לעשות?

אביגיל זרביב: איזו עבודה הם נדרשים לעשות?

אביגיל זרביב: הם נדרשים להכין חדרי מידע, הם נדרשים להכין תשקיף.

אביגיל זרביב: המון המון עבודה.

אברהם הירשזון: ברגע שהממשלה מקבלת החלטה להפריט את החברה, אז הדירקטורים צריכים לעשות הכל כדי להפריט אותה.

אברהם הירשזון: ההפרטה צריכה להתנהל בצורה ההגונה והראויה ביותר.

אברהם הירשזון: מה שאת תובעת מהדירקטורים זה שכל אחד יאמר את עמדתו בצורה הנחרצת ביותר.

אברהם הירשזון: אם הוא trouble maker לשם trouble maker את אומרת לו שזה לא בסמכותו.

אברהם הירשזון: מה שהייתם צריכים לעשות בהצעת החוק זה לשלב את זה לפי סעיף זה וזה.

שגית אפיק: שיקול הדעת נשאר אצלכם.

אברהם הירשזון: למה שלא תעשו את זה כך שתאמרו שאם הוא לא מילא את תפקידו בצורה כזאת שהוא הסתמך על החוק אז.

אברהם הירשזון: .? זה יכול להיות בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: יש אחד שבא ואומר שהוא נגד הפרטה.

ניסן סלומינסקי: הוא גם מנסה לטרפד אותה.

ניסן סלומינסקי: זה לא בסמכותו.

ניסן סלומינסקי: נניח שהוא בעד הפרטה, רק הוא חושב שבהפרטה הזאת נעשים דברים שהם לא בסדר מבחינת היחס לעובדים או כל מיני דברים שזה באחריותו.

ניסן סלומינסקי: נניח הוא מתעקש שלא תהיה הפרטה אלא אם כן סוגרים את כל העניין של העובדים.

ניסן סלומינסקי: את באה ואומרת שנעניש אותו כי הוא לא תואם את מה שמישהו חושב?

אביגיל זרביב: אני רוצה להביא לכם דוגמה מבנק דיסקונט.

אביגיל זרביב: היה ניסיון כזה בחברת חשמל.

אביגיל זרביב: מה זה לבצע בצורה בלתי נאותה?

אביגיל זרביב: שעובדים לא רצו להעביר את החומר הנדרש לצורך הגשת דוחות כספיים.

אברהם הירשזון: אבל זה לא הדירקטוריון.

אביגיל זרביב: אם אתה בעלים של חברה ומחר אתה מחליט להנפיק 25%, אז הדירקטוריון יכול להביע את עמדתו ולעשות הכל באספקלריה של טובת החברה.

אביגיל זרביב: אם הוא חושב שאתה מנפיק אותה במחיר זול מידי למניה.

אביגיל זרביב: .

ניסן סלומינסקי: את לא תתני לו בונוס במידה והוא חושב כך או נלחם על זה.

אביגיל זרביב: הוא נלחם, אבל הכלים שלו צריכים להיות כלים לגיטימיים.

ניסן סלומינסקי: מה זה לגיטימיים?

אברהם הירשזון: יש בעיה כשאת אומרת לו שאם הוא יילחם הוא לא יקבל בונוס.

אייל גבאי: השאלה של מילוי הוראה לפי חוק היא שאלה של שיקול דעת.

אביגיל זרביב: באותה מידה יכולת לצאת נגד סעיף 22 שאומר שהרשות קבעה כי אינו ממלא את תפקידו באופן המקדם את ביצועה של.

אביגיל זרביב: .

ניסן סלומינסקי: זה מנדט של הרשות.

אברהם הירשזון: אני רוצה לנסות להעביר פה דברים שיהיו סבירים.

אברהם הירשזון: מה שאת אומרת לי זה שברגע שאני מתנגד להעביר את זה אני לא מקבל גמול.

אברהם הירשזון: לא זאת הכוונה.

אברהם הירשזון: נניח שהייתי דירקטור פה.

אברהם הירשזון: .

אייל גבאי: צריכים לזכור שההחלטה בסופו של יום מגיעה לוועדת כספים, רק אז היא מגיעה לחברה.

אייל גבאי: נניח התקבלה החלטה להכין תשקיף באל-על ויש דירקטור שלא רוצה לחתום על התשקיף..

אברהם הירשזון: אני מציע שישבו היועצות המשפטיות ויראו איך מקדמים את העניין, כדי שאנחנו נוכל לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: את כל הזמן מביאה את הסעיף שאומר שאפשר לפטר דירקטור.

ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה פיטר כמה שרים כי הוא חשב שהם פועלים בניגוד למדיניות שלו.

ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה יכול לא לפטר אותם, אבל הוא לא יכול לומר להם שהם לא יכולים להצביע נגד דעתו.

ניסן סלומינסקי: החברה יכולה לפטר אותם, היא יכולה להכניס אחרים במקומם.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שיכניסו אותם ולא יתנו להם לדבר.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר כזה.

אברהם הירשזון: אתם אומרים שמדיניות הממשלה היא להפריט חברות.

אברהם הירשזון: הרשות היא בסך הכל זרוע הביצוע של הממשלה.

ניסן סלומינסקי: זה צורם, זה בלתי אפשרי.

אייל גבאי: אנחנו מדברים על כל הדירקטוריון.

אייל גבאי: אם הדירקטוריון ככלל פעל.

אייל גבאי: .

אברהם הירשזון: אם כל הדירקטוריון פעל נגד אתה לא נותן לו בונוס, ואם כל הדירקטוריון פעל בעד..

אייל גבאי: אני לא עושה דיפרנציציה בתוך הדירקטוריון.

אברהם הירשזון: עלול היה להשתמע מהטקסט שמי שבעד ההפרטה יקבל את התגמול, ומי שנגד לא יקבל תגמול.

אברהם הירשזון: הסתבר שזאת לא הכוונה.

אברהם הירשזון: אומרת הממשלה שאם הדירקטוריון יעשה הכל כדי לא להפריט את החברה הוא לא יתוגמל, אבל אם הוא ילך בדרך של הפרטה הוא יתוגמל.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור למגבלה של ה-60?

ניסן סלומינסקי: האם נתגמל חברה שאין לה הרבה פעילויות של הדירקטוריון?

אביגיל זרביב: התגמול יהיה לפי המעמד.

ניסן סלומינסקי: האם זה קשור ל-60 שעות?

אייל גבאי: בעשות אשקלון לא הגיעו למגבלה.

ניסן סלומינסקי: האם יתגמלו אותם בגלל שהם עסקו בהפרטה?

אייל גבאי: יש סמכות לתת להם.

חיים אורון: ואם יש דירקטוריון מאוד פעיל שמנסה להציל את עשות אשקלון, למה לא מגיע לו בונוס?

אברהם הירשזון: מה זאת אומרת להציל?

חיים אורון: החברה בקשיים.

אייל גבאי: התקנות מאוד רחבות.

אייל גבאי: 60 ישיבות בשנה זה 5 ישיבות בחודש.

אייל גבאי: זה מאוד נדיר.

אייל גבאי: חברה שהיא לא חברה בהפרטה או בשינוי מבני לא מגיעה למספרים האלה.

חיים אורון: למה צריך לתת בונוס?

אייל גבאי: יושבים שם אנשים שמקדישים את מיטב זמנם.

אייל גבאי: בדירקטוריון בזק יושבים שרי אוצר לשעבר.

אייל גבאי: הם תרמו לנו הרבה במהלך של התשקיף והמכירה של גורמי שליטה.

חיים אורון: הם מקבלים 3000 שקל לישיבה.

אביגיל זרביב: בחברות הממשלתיות הכי גבוה זה 1100 שקל.

אביגיל זרביב: אנחנו לא נתקלנו, להוציא במקרים של הפרטה או שינוי מבני, בכך שעברו בצורה ניכרת.

אביגיל זרביב: .

ניסן סלומינסקי: למה שלא תלכו על זה שרק אם הם עברו את המכסה?

ניסן סלומינסקי: אם הם עברו את המכסה סתם לא מגיע להם, אבל אם הם עברו בגין זה שהיה עניין של הפרטה או שינוי מבני מגיע להם.

אייל גבאי: אני לא רוצה להגיע למצב של ישיבות סרק.

חיים אורון: למה שלא נשנה את החוק ונגיד שרק דירקטוריון שעבר את המכסה מסיבות שרשות החברות הממשלתיות קיבלה אותן יקבל בונוס?

אברהם הירשזון: אתה רוצה לתת יד חופשית.

אברהם הירשזון: לא כדאי.

חיים אורון: אני נגד בונוס להפרטה.

חיים אורון: יש מספיק נימוקים להפרטה או לאי הפרטה.

חיים אורון: אני נגד בונוס.

חיים אורון: זה בסדר אם אתם אומרים שצריך לפצות מישהו שעבד יותר.

אייל גבאי: בואו ניקח לדוגמה חברה שוועדת הכספים אישרה את הפרטתה, או שוועדת הכלכלה אישרה את שינוי המבנה שלה.

אייל גבאי: האחריות על הדירקטורים בישיבות כאלו היא אחריות יותר כבדה.

אייל גבאי: סך כל המאמץ שמושקע הוא מאמץ יותר משמעותי.

אייל גבאי: דינה של ישיבה שבה דנים על מינוי סמנכ"ל כספים הוא לא כמו של ישיבה על עניין של מכירת מניות בבזק.

אייל גבאי: הראייה של זה בתור לתת כסף לכיס היא ראייה לא נכונה.

אייל גבאי: בסך הכל ניסינו להעתיק מנגנון של השוק הפרטי.

אייל גבאי: בחברות כאלו בשוק הפרטי מסתכלים על עבודתו של הדירקטור בשונה מאיך שמסתכלים על העבודה של דירקטורים במהלך רגיל של עסקים של חברה.

אייל גבאי: אנחנו לא רוצים ליצור מצד אחד ישיבות סרק שיוצרות עומס על הנהלת החברה, ומצד שני אנחנו רוצים לתת תחושה לדירקטוריון שהמעמד שלו והאחריות שהוא נוטל על עצמו הם דבר שהוא זוכה בגינם לתגמול.

אייל גבאי: אני חושב שזה איזון ראוי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצפים מהדירקטורים שישימו לב גם לניהול השוטף.

ניסן סלומינסקי: לא פחות חשוב שהחברה תצליח.

ניסן סלומינסקי: התנאי להפרטה הוא שהחברה תצליח.

ניסן סלומינסקי: כדי שהחברה תצליח הדירקטורים צריכים להשקיע את כל מרצם.

ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שפה הם צריכים להשקיע יותר מאשר פה.

ניסן סלומינסקי: הייתי מציע לאשר את החוק בשתי המגבלות שדיברנו עליהן, זאת אומרת שלא מדובר על דירקטורים בודדים אלא על כל הדירקטוריון במידה והוא משתף פעולה, ורק במידה והוא עבר את המכסה של השעות בנושאים שקשורים להפרטה או לשינוי מבני הוא יקבל את התגמול.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא עבר את השעות זה נראה משונה מאוד.

אברהם הירשזון: מדובר על כך שהם עוברים את השעות.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת שגם אם לא עברו את השעות הם יקבלו.

אביגיל זרביב: תקנת משנה (ו) קובעת את המספר המקסימאלי, דהיינו שהתקנה הזאת חלה על מקום שעבר את מספר השעות המקסימאלי.

אביגיל זרביב: אם אתם רוצים אז נחדד את זה.

אייל גבאי: המילים "על אף האמור בתקנת משנה (ו)" קובעות מגבלה של זה.

אייל גבאי: אם אתם רוצים שנחדד את זה, אז נכתוב "על אף האמור בתקנת משנה (ו), ובמידה וחרג הדירקטוריון ממספר הישיבות המקסימאלי רשאי המנהל.

אייל גבאי: ."

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

אברהם הירשזון: גברתי היועצת המשפטית, זה בסדר?

שגית אפיק: בסדר גמור.

חיים אורון: בואו נגיד שזה חל גם על התעשייה האווירית שעוסקת בשאלה גורלית של התקשרות, או על חברת החשמל שקיימה אין סוף ישיבות בנושא הפחם.

חיים אורון: אני לא מבין למה זה מתקבל כבונוס על הפרטה.

חיים אורון: אני אומר את זה גם בהקשר לחברות שאני בעד הפרטן.

אברהם הירשזון: החברות ימצאו בלי סוף נושאים לעסוק בהם.

חיים אורון: מדובר ב-5 ישיבות בחודש.

חיים אורון: אם הממשלה ממנה דירקטורים כאלה שמה שיש להם לעשות זה להרוויח 1200 שקל לישיבה סתמית, אז צריך להחליף אותם.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: זה רווח יפה מאוד.

שגית אפיק: איך תעשו את המענק אם אתם נותנים אותו.

שגית אפיק: .? זה יהיה לכל הדירקטוריון?

אייל גבאי: זה לכל הדירקטוריון.

אברהם הירשזון: אני מציע לאשר את התקנות בכפוף לכך שהיועצת המשפטית של הוועדה תשב עם היועצת המשפטית של רשות החברות על התיקונים שדיברנו עליהם.

אברהם הירשזון: מי בעד אישור תקנות החברות הממשלתיות (גמול והוצאות לדירקטור מקרב הציבור), התשס"ד-2004, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: ה צ ב ע ה בעד-2 נגד - 1 נמנע - 1 אושר 3.

אברהם הירשזון: תקנות החברות הממשלתיות (כללים לקביעת נציג נבחר מקרב עובדי החברה כדירקטור), התשס"ד-2004

אייל גבאי: התקנות היום קובעות שבכל חברה מעל 100 עובדים לעובדים יש זכות למנות 2 נציגים לדירקטוריון החברה.

ניסן סלומינסקי: בעלי זכות הצבעה.

אייל גבאי: בכל חברה ממשלתית שבה יש מעל 100 עובדים יש לעובדים זכות למנות 2 נציגים לדירקטוריון החברה.

אייל גבאי: דרך אגב, הם לא תמיד מממשים את הזכות הזאת.

אייל גבאי: בחברה חשמל תקופה ארוכה לא היה, רק שנבחר ועד חדש.

אייל גבאי: יש מקומות שקידמנו את זה, למרות שלא מדובר בחברה ממשלתית.

אייל גבאי: לגבי בזק, שחדלה להיות חברה ממשלתית וירדה מתחת ל50%, שינינו את התקנון כך שבכל זאת זה יחול, כי חשבנו שזה נכון.

אייל גבאי: איפה נתקלנו בבעיה?

אייל גבאי: אנחנו קבענו את הרף ב75%.

אייל גבאי: יש מקומות שבהם למדינה יש כוח הצבעה שהוא פחות מ75%, ויש מקומות שלמדינה יש 50%,51% ואז 2 נציגים מקרב העובדים משנים את האיזון בדירקטוריון.

אייל גבאי: האיזון בדירקטוריון בינינו לבעלי המניות האחרים עלול להיפגע או נפגע ואז לכאורה התקנות שבאו להיטיב גורמות לכך שמעמדה של הממשלה נפגע.

אייל גבאי: הצענו שבחברות כאלו שבהן המדינה מחזיקה פחות מ75% מכוח ההצבעה באסיפה הכללית, במקום 2 דירקטורים מקרב העובדים יהיה דירקטור אחד מקרב העובדים.

ניסן סלומינסקי: למה שלא יהיו שניים, האחד על חשבון המדינה, השני על חשבון בעלי המניות?

אייל גבאי: אני לא יכול להכריח את בעלי המניות האחרים.

ניסן סלומינסקי: יש שכל בזה.

אברהם הירשזון: אתה לא יכול לקחת נציגי עובדים.

אברהם הירשזון: .

אייל גבאי: זה לא להוציא אותם החוצה.

אייל גבאי: במקום 2 יהיה אחד.

אייל גבאי: מי שכיהן כדירקטור ערב תחילתן של תקנות אלו רשאי להמשיך בתפקידו באותה חברה בתום 3 שנים מתחילת כהונתו.

אייל גבאי: אנחנו לא שולחים אף אחד הביתה.

חיים אורון: אני לא יודע מה מקובל בעולם.

חיים אורון: אני יודע שיש הרבה מאוד מקומות בעולם שמקובל בהם לשלב גם בחברות לא ממשלתיות נציגים של עובדים בתוך דירקטוריונים.

חיים אורון: השאלה מה המשמעות של רוב הדירקטורים של הממשלה.

חיים אורון: ברגע שהדירקטור מונה הוא נאמן החברה.

חיים אורון: הנושא הזה של נציגים של עובדים בדירקטוריונים היה נושא למאבק מאוד מאוד ארוך.

חיים אורון: פה אנחנו הולכים להחליט להוריד 50% מנציגי העובדים.

אייל גבאי: חס וחלילה.

אייל גבאי: זה רק בחברות שיש לנו פחות מ75%.

חיים אורון: זה בכל זאת 75%.

אייל גבאי: אני מדבר על בין 50 ל75 אחוז.

חיים אורון: איפה התעוררה בעיה כל כך גדולה עם זה?

אייל גבאי: בעיה יכולה להיות בבתי זיקוק לנפט.

אייל גבאי: נורא פשוט לדירקטורים מקרב העובדים לנקוט את העמדה של בעלי המניות.

אייל גבאי: במדרשת שדה בוקר התעוררה בעיה.

אייל גבאי: שם ראינו במפורש את הכוונה לפעול כנגד האינטרסים של החברה לטובת אינטרסים צדדיים.

אייל גבאי: למדינה יש לכאורה רוב, יש לה אחריות כי זאת חברה ממשלתית מוגדרת, אבל אין לה כלים אלמנטריים.

אייל גבאי: הלכנו מאוד בזהירות.

חיים אורון: העובדים בשדה בוקר הם פחות אחראים ממי שבא ל-4 שנים?

חיים אורון: לא בטוח שהקביעה שעושקים את המדינה היא מוחלטת.

חיים אורון: הדירקטורים בשדה בוקר אלה 2 דוקטורים שגרים שם, שזה מקום העבודה שלהם.

חיים אורון: הם הסיכון לחברה?

אברהם הירשזון: יש לי בעיה עם הורדת נציגים שמייצגים את העובדים.

ניסן סלומינסקי: יש את הבעלים שנפגע מזה.

חיים אורון: העובדים הם הבעלים בתוך הסיפור הזה של המדינה.

ניסן סלומינסקי: לא תמיד,

ניסן סלומינסקי: לפעמים יש להם אינטרסים שונים.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים בעל המניות השני יכול.

ניסן סלומינסקי: .

אייל גבאי: בדרך כלל המצב הוא שדירקטור אחד לא בא, או שאתה נמצא בחסם.

אביגיל זרביב: יש סיטואציה שהמכסות של הדירקטורים מטעם המדינה אינן מלאות, בעוד שהמכסות של השותפים תמיד מלאות.

אביגיל זרביב: מצד אחד אני יכולה להבין מה אתה אומר, מצד שאני אני רוצה שתבין מה זה יוצר לפעמים בחברה.

אביגיל זרביב: אומנם המדינה באה ואמרה שבחברות ממשלתיות יש לה נורמה אחרת מהמגזר הפרטי, היא מוכנה ורוצה שיהיו דירקטורים מטעם העובדים, אבל זה יצר קושי.

ניסן סלומינסקי: בהנחה שהכל מלא, איפה הנקודה שבא זה יכול ליצור בעיה?

אייל גבאי: אנחנו חשבנו על שלושת רבעי.

ניסן סלומינסקי: אני לא מסכים להוריד מהעובדים בגלל שהמדינה יכולה למנות דירקטורים אבל לא ממנה.

ניסן סלומינסקי: אני מוכן לפתור את הבעיה במידה והמדינה ממלאת את תפקידה והדירקטורים מגיעים.

ניסן סלומינסקי: למה אני צריך להוריד מנציגי העובדים כששני השרים רבים?

אייל גבאי: מה שמביא אותך לdead lock זה שני שליש.

ניסן סלומינסקי: כמה ממונים?

אייל גבאי: 12 זה מספר הדירקטורים.

אייל גבאי: הבעיה נוצרת כשלמדינה יש פחות משני שליש.

חיים אורון: מה קורה אם שניים מטעם המדינה עוברים לצד השני?

חיים אורון: אתה מחליף אותם?

ניסן סלומינסקי: את העובדים לא המדינה קובעת.

ניסן סלומינסקי: כנראה שוועד העובדים קובע מי יהיו הנציגים של העובדים.

ניסן סלומינסקי: המדינה יכולה לבחור מראש דירקטורים כאלה שחושבים כמו המדינה.

ניסן סלומינסקי: לגבי העובדים אתה לא יכול לעשות את זה.

אייל גבאי: הזכרנו שדירקטוריון של חברה ממשלתית מוגבל ל 12 דירקטורים.

אייל גבאי: קו האיזון הוא כזה שאומר שאם למדינה יש שני שליש אז זה 8 דירקטורים.

אייל גבאי: לבעל המניות השני יש 4 דירקטורים.

אייל גבאי: עוד 2 דירקטורים מקרב העובדים יוצר מצב.

אייל גבאי: .

ניסן סלומינסקי: 75% זה לא שני שליש, זה שלושת רבעי.

אייל גבאי: 8 ו-4 .

אייל גבאי: אם 2 עוברים זה 6 ו6.

אייל גבאי: הגורם שבוחר בדירקטורים האלה זה לא בעל המניות באותה חברה כהגדרתו הפורמאלית בחקיקה.

אייל גבאי: לא אמרנו ללכת לפתרון קצה בו מורידים את כל הדירקטורים מקרב העובדים.

אייל גבאי: אנחנו עדיין משאירים את הכלל שבכל חברה ממשלתית מעל 100 עובדים חייב להיות נציג מקרב העובדים.

חיים אורון: אתה יודע יותר טוב ממני שיש פי 10 יותר דוגמאות שבהן אין הסכמה בין השרים השונים על הדירקטוריון.

חיים אורון: יכול להיות שיש סיטואציה.

חיים אורון: .

אייל גבאי: אני מסכים איתך שזה ששרים לא ממנים זאת בעיה קשה.

אייל גבאי: אני יכול להראות לך עשרות פניות שלי לשרים בחברות כאלו.

אייל גבאי: יש ועדה מייעצת ברשות החברות הממשלתיות שהוציאה דוח שדן בעניין הזה.

אייל גבאי: זאת בעיה שאנחנו מתמודדים איתה.

אייל גבאי: זה שינוי חקיקה שאני מזמין את הכנסת לעשות.

ניסן סלומינסקי: אתה מצמצם את זה לשני שלישי, לא לשלושת רבעי.

אייל גבאי: כי שם הבעיה.

חיים אורון: אתם פותחים חזית מיותרת עם נציגי העובדים.

אברהם הירשזון: אני אדחה את ההצבעה בנושא הזה למחר, כי אני לא שלם עם הנושא הזה.

אברהם הירשזון: 4.

אברהם הירשזון: תקנות החברות הממשלתיות (כללים בדבר הסמכת בודק בידי הרשות), התשס"ד-2004

אייל גבאי: לפי סעיף 55 לחוק החברות הממשלתיות רשות החברות רשאית לבקש מידע, מסמכים מהנהלת החברה והדירקטוריון.

אייל גבאי: החוק אמר שהאופן שבו יפעלו ויבחרו יבוא בכללים שיקבע שר האוצר.

אייל גבאי: כיוון שאי מילוי בקשה לפי סעיף 55 היא עבירה פלילית שדינה שנה, אז צריכים את הכללים האלה להביא בפני ועדת הכספים.

אייל גבאי: הבודק רשאי להיות ידה הארוכה של הרשות, אלא אם כן נקבע אחרת.

אייל גבאי: יועסקו בעלי מקצוע מתאימים, כמו עורך דין, רואה חשבון, שמאי או יועץ כלכלי.

אייל גבאי: השיקולים בהסמכת בודק יהיו היקף הניסיון, המומחיות, המקצועיות.

אייל גבאי: תהיה אפשרות לחלק את הבדיקה בין מספר בודקים כדי שלא תהיה ריכוזיות, כשבנוסף כל שיקול אחר.

אייל גבאי: לא יועסק מי שיכול להיות בניגוד עניינים עם החברה בתפקידו כבודק.

אייל גבאי: אלה הכללים שאנחנו מבקשים לאשר.

אברהם הירשזון: מי בעד, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 אושר 5.

אברהם הירשזון: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 4), התשס"ה-2004

ערן יעקב: הובא בפניכם לפני 3 חודשים צו בעניין שינוי המס לגבי הבירה.

ערן יעקב: נתבקשנו להגיש תסקיר שניתן על ידנו לפני חודשיים לחברי הוועדה, שעניינו היה שינוי המס או יצירת רף מינימום של 1.30 שקל לליטר בירה.

ערן יעקב: המטרה היא למנוע את התנודתיות שיש במחירים.

ערן יעקב: זה עוזר לאחידות המס ולאכיפה נאותה יותר.

ערן יעקב: זה בא לייצר איזה שהוא איזון בין היבוא לייצור המקומי.

ערן יעקב: מצאנו לנכון ש1.30 שקל זה הרף המינימאלי הראוי.

ערן יעקב: נכון להצהיר שהמס האפקטיבי לא משתנה כתוצאה מזה.

ערן יעקב: אין גידול בהכנסות כתוצאה מזה.

ערן יעקב: זה פשוט כדי ליצור אחידות.

ערן יעקב: זה לא כדי להגדיל את ההכנסות, אלא פשוט לייצר אחידות מבחינת שיעור המיסוי.

אברהם הירשזון: מי בעד האישור, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: ה צ ב ע ה בעד - 2 נגד - 0 אושר 6.

אברהם הירשזון: שינויים בתקציב

אברהם הירשזון: פנייה מספר 918.

אמיר אסרף: מדובר בהעברה של 11 מיליון בהרשאה להתחייב לטובת עבודות פיתוח ומוסדות ציבור בעיר בית-שאן, בתמורה לביטול הטבות מס.

יצחק הרצוג: של שנה שעברה?

אמיר אסרף: כן.

חיים אורון: מי מאלה שביטלו לו את הטבות המס לא קיבל פיצוי?

חיים אורון: אני בעד בית שאן.

חיים אורון: תראו איך מבטלים הטבות מס.

חיים אורון: חוגגים על זה חגיגה גדולה.

חיים אורון: עושים המון סיבובים על הגב של כל מיני אנשים.

חיים אורון: לאט לאט מפצים בכל מיני מקומות.

אברהם הירשזון: מתקנים עיוותים.

חיים אורון: מפצים בכל מיני מקומות ובכל מיני תרגילים.

חיים אורון: במקום אחד זה פיתוח שירותי תיירות, במקום שני זה משרד השיכון.

חיים אורון: אגב, זו לא הפונקציה של הטבות המס.

חיים אורון: הפונקציה של הטבות מס היתה לתת לאנשים שחיים במקומות האלה בונוס.

חיים אורון: מי בסוף יוצא פגוע?

חיים אורון: אלה שלא קרובים למשהו, או שלא הצליחו מספיק ללחוץ.

חיים אורון: אני מבקש משר האוצר שיבוא ויגיד לנו.

חיים אורון: אני ראיתי שקיבלו הטבות מס פה ושם.

חיים אורון: מה שקורה עכשיו הוא עיוות מוחלט.

חיים אורון: בייגה עושה לובי למען ערד, כי ערד נשארה בלי הטבות מס.

סמדר אלחנני: לביטול ההטבות היה תג מחיר.

סמדר אלחנני: אני לא זוכרת אותו כרגע.

סמדר אלחנני: נדמה לי שזה היה בין 700 מיליון למיליארד שקל.

סמדר אלחנני: זה מתבטא בצד ההכנסות של התקציב.

סמדר אלחנני: ברגע שאתה נותן את השיפוי, אתה בעצם מגדיל את צד ההוצאה בתקציב.

סמדר אלחנני: צד ההוצאה היום הוא כל כך קשיח.

סמדר אלחנני: אתה הכנסת הרשאה להתחייב.

סמדר אלחנני: אתה החתמת את תקציב 2005 בהוצאה הזאת.

סמדר אלחנני: אומנם זה לא סכום אדיר, אבל זה סכום.

סמדר אלחנני: ב-11 מיליון שקל אי אפשר לגעת.

סמדר אלחנני: אי אפשר לקצץ רוחבי או ספציפי.

סמדר אלחנני: אתה מטיל את נטל הקיצוץ על בסיס צר יותר ויותר.

אברהם הירשזון: הדיון מאוד חשוב ומאוד יסודי.

אברהם הירשזון: אני חושב שאפשר לקיים על זה דיון לא במסגרת בית שאן.

סמדר אלחנני: יכול להיות שההנחה במס מהצד הזה של התקציב היא יותר ספציפית.

אברהם הירשזון: מי בעד פנייה 918, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: ה צ ב ע ה בעד - פה נגד - 0 אושר פניות 928 ו929, 862-897, 900-915, 921, 923, 924

אמיר אסרף: כל הנושאים פה דנים בתשלום דמי ההבראה ומענק היובל, בהתאם להסכם שנחתם בשבוע שעבר עם ההסתדרות על הקדמת ההסכם הקיבוצי שנחתם ב11 לדצמבר.

אמיר אסרף: הכסף מגיע בעיקר מרזרבות ומהתייקרויות, שכפי שאנחנו רואים לא מתממשות.

אמיר אסרף: התחזיות שלנו היו בין 2 ל-3 אחוז, כאשר בפועל נגמור את השנה סביב האחוז.

אמיר אסרף: אנחנו מעצם מנצלים עודפי תקציב להקדמת תשלומי דמי ההבראה מחודש ינואר 2005 לחודש דצמבר.

אמיר אסרף: היקף סך הפניות הוא כ- 900 מיליון שקל.

חיים אורון: אתה לא הכתובת לטענות האלו.

חיים אורון: אני אמרתי בדיוני התקציב לפני שנה שסעיף ההתייקרות הוא בור, ההתייקרות לא תהיה כפי שהיא.

חיים אורון: אלה תרגילים שהאוצר רוצה.

חיים אורון: זה מתחיל בתרגילים שהפקידים עושים לשר, השר עושה לממשלה והממשלה עושה לנו.

חיים אורון: מה עושים פה עכשיו?

חיים אורון: יש עודפי תקציב.

חיים אורון: זה הצורך היחידי שיש?

חיים אורון: אני מוכן לתת 14 נושאים שקשורים ל900 מיליון שקל.

חיים אורון: אין אפשרות לקיים על זה דיון.

חיים אורון: אם סעיף ההתייקרויות היה קטן ב-900 מיליון שקל, אז היה מתנהל פה ויכוח ציבורי במשך חודשים לאיפה הם ילכו: לתרופות, לבתי ספר, לאיכות סביבה.

חיים אורון: מה זה אומר שהגדלתם בשנה שעברה?

חיים אורון: הגדלתם בשנה שעברה מהתקציב שהיה רשום.

חיים אורון: יצרתם 900 מיליון כי התחייבתם לדברים אחרים.

חיים אורון: התקציב הוא לא אותו תקציב.

חיים אורון: למה לא באתם לממשלה ואמרתם שיש לכם 900 מיליון עודפים של אי ביצוע?

חיים אורון: אי ביצוע אמר מבקר המדינה הוא חמור כמו ביצוע עודף.

חיים אורון: מזיזים 900 מיליון, עושים הסכמים עם ההסתדרות, הציבור לא מבין מה קרה ואין שום דיון ציבורי מה עושים עם 900 מיליון.

חיים אורון: נניח אני לא רוצה לקבל את ההבראה בדצמבר אלא להוסיף 200 מיליון לתרופות, להוסיף קודים לזקנים.

חיים אורון: ככה מעבירים 900 מיליון.

חיים אורון: סעיף ההתייקרויות יכול היה ללכת לפה כמו שהוא היה יכול ללכת לעוד 3,4 סעיפים אחרים.

חיים אורון: זכותנו להחליט לאיפה הוא ילך.

חיים אורון: מזיזים מיליארדים מצד לצד.

חיים אורון: אני הולך להצביע נגד זה, כי אני חושב שכל ההליך הזה הוא בלתי תקין.

חיים אורון: הוא לא היה בשום מקום.

חיים אורון: בשום מקום לא אמרו שרוצים להקדים את מענק היובל.

אילן שלגי: כמעט כל דבריו של חבר הכנסת אורון מקובלים עלי.

אילן שלגי: אני שומע שהקדמת תשלומי דמי ההבראה לעובדים תפגע בהם כי הם ישלמו מס גבוה יותר.

אילן שלגי: אני חושב שאין מה למהר לקבל החלטה כזאת, לכן אני אצביע נגד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מצטרפת לדבריו של חבר הכנסת אורון.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לסעיפים של ההתייקרויות אנחנו רואים שלוקחים פה מאגף הרווחה בשיכון, ממענק האיזון לחיילים משוחררים, ממענקים מיוחדים לרשויות מקומיות, וממענקי איזון לרשויות המקומיות.

אמיר אסרף: הכל זה ממענקי הרזרבה להתייקרויות.

רוחמה אברהם-בלילא: אמרתי שחלק לוקחים ממענקי הרזרבה להתייקרויות, חלק מהמענקים עצמם.

אמיר אסרף: הסעיף הוא באמת תגמולים לנכים, אבל לוקחים רק מהרזרבה להתייקרויות.

אמיר אסרף: לוקחים את זה כי לא קרתה התייקרות.

אמיר אסרף: חבר הכנסת אורון, אני מקבל את מה שאתה אומר, אבל אני לא מסכים לזה.

אמיר אסרף: על תקציב 2004 עובדים מאפריל-מאי עד יולי-אוגוסט.

אמיר אסרף: תזכרו שבאוגוסט 2003 היינו צריכים לחזות מה יהיו ההתייקרויות בשנת 2004.

אמיר אסרף: זאת המציאות.

אמיר אסרף: אני היום צריך לחזות מה תהיה האינפלציה.

אמיר אסרף: האם תדע להגיד לי היום מה תהיה האינפלציה ב2005?

אמיר אסרף: אתה תפספס באחוז אחד ויישאר לך 500 מיליון שקל.

אמיר אסרף: אם היינו חוזים אינפלציה של 0 וגומרים את השנה ב3%, היינו באים ועושים קיצוץ כי לא עמדנו ביעד האינפלציה.

אמיר אסרף: מה היו אומרים לנו אז?

אמיר אסרף: באים אלינו בטענות על כך שלא חזינו.

אמיר אסרף: יעד הממשלה הוא בין 1 ל-3 אחוז.

אמיר אסרף: אני מבטיח לך שגם שר האוצר היה מעדיף להביא פחות קיצוץ אם הוא היה יודע שיהיה לו 900 מיליון עודפים.

אמיר אסרף: קשה מאוד לפגוע בדיוק.

חיים אורון: אני טענתי בדיונים פה שיש כמה סעיפי רזרבה מנופחים שהם בורות עתידיים.

חיים אורון: אחד מסעיפי הרזרבה המנופחים היה סעיף ההתייקרויות.

חיים אורון: על זה ענית לי.

חיים אורון: קיבלתי את זה שלא יכולתם להעריך את זה בדיוק.

חיים אורון: מה קורה עכשיו?

חיים אורון: רוצים להקדים את מענק היובל.

חיים אורון: מי אמר שאני רוצה להקדים את מענק היובל?

חיים אורון: אולי אני רוצה לתת 200 מיליון שקל לתרופות?

חיים אורון: גם בממשלה לא דנו בזה.

חיים אורון: זאת הוצאה כמו כל הוצאה אחרת.

חיים אורון: ויתרו על הכנסות ב2005.

חיים אורון: אתה משלה את עצמך שאתה מנהל את התקציב.

חיים אורון: אתה לא מנהל כלום, כי בסכומים הגדולים עושים מה שרוצים.

חיים אורון: אין לנו יכולת לקבוע.

חיים אורון: זה כמו שאומרים לנו שיש עודפים בסעיפי ריבית.

חיים אורון: את כל הסעיפים האלה של סוף השנה, שזה מאות מיליונים, מגלגלים בלי שהממשלה קובעת סדרי עדיפויות.

חיים אורון: יכלו לתת לחיים רמון את התרופות מפה, לא על חשבון הפגים כמו שעשו.

חיים אורון: לא עושים את זה ככה.

אברהם הירשזון: לא אתה ולא אני מאושרים מכל שיטת התקצוב.

אברהם הירשזון: אנחנו חוזרים על זה כל שנה.

אברהם הירשזון: פתאום בסוף שנה מתגלות כל הרזרבות שישנן.

אברהם הירשזון: כל זה צריך לעבור שינוי יסודי.

חיים אורון: אני לא זוכר תרגיל כזה.

חיים אורון: להזיז מינואר לדצמבר בשביל לעשות חוסר שם כי התחייבו להסתדרו.

חיים אורון: .

חיים אורון: הכל לא רציני.

חיים אורון: בממשלה רבים על התרופות , על החינוך.

חיים אורון: יש פה מיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: על חלק מהדברים אני מסכים, על חלק אני לא מסכים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות מצב שיהיו יתרות.

ניסן סלומינסקי: לפעמים קורה ששר אוצר הולך במדיניות מסויימת והקדוש ברוך הוא עוזר ויש גביית יתר, יש שגשוג בעסקים.

חיים אורון: זה לא שייך לגבייה.

ניסן סלומינסקי: דיברתי על מקורות אחרים.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים שיכולים להיות דברים בלתי צפויים או צפויים שלא לקחו אותם בחשבון בתקציב.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך לקחת את המצב הגרוע בתקציב, לא את המצב הטוב.

ניסן סלומינסקי: אם המצב הטוב קורה אז יש לך יתרות.

ניסן סלומינסקי: זה תרגיל שרוב האזרחים משלמים עליו 6%.

ניסן סלומינסקי: בהבדל בין דצמבר לינואר טמון 6%, שאלה שמרוויחים 12 אלף שקל ויותר..

אמיר אסרף: 20 אלף שקל.

סמדר אלחנני: 11 אלף.

סמדר אלחנני: בדקתי את זה עם מס הכנסה.

סמדר אלחנני: ניסן סלומיאנסקי: זאת פגיעה ממשית.

סמדר אלחנני: אתם במהלך הזה פוגעים.

סמדר אלחנני: תמצאו את הדרך שזה לא יפגע.

סמדר אלחנני: אם לא תמצאו את הדרך, אז נחכה עד ינואר.

אברהם הירשזון: נציגי האוצר אומרים שזה מ20 אלף שקל ומעלה.

אמיר אסרף: זה מבירור שנעשה עם מס הכנסה.

אילן שלגי: ובאלה מותר לפגוע?

אברהם הירשזון: אם הפגיעה היא מ20 אלף שקל ומעלה תרצה להעביר את זה לינואר, או שחשוב לך לבדוק שמדובר ב11?

ניסן סלומינסקי: גם אם זה מעל 20 אלף צריך לחכות, כי אין שום סיבה שנפגע באנשים.

אברהם הירשזון: אין צורך בבדיקה.

אילן שלגי: זה בסדר שהאוצר לוקח מרווח וכאשר יש תחזית לאינפלציה הוא לא ילך על הנמוך, אבל כאשר אנחנו רואים שנותר עודף כתוצאה מאינפלציה נמוכה, מן הראוי שהממשלה והכנסת יחליטו מה עושים איתו.

אילן שלגי: לא לקבל הכתבות, לא לקבל את זה בצורת סעיפים למטרה שהיא לכשעצמה ראויה.

אילן שלגי: ראוי להביא את זה לדיון בממשלה ובוועדת הכספים.

אילן שלגי: גם אם יימצא פתרון שהעובדים לא ייפגעו בהבדל בין דצמבר לינואר, עדיין נשאלת השאלה אם לא ראוי לשים את אותם 900 מיליון במקומות אחרים, למשל בנגב.

סמדר אלחנני: כל הפניות מבוססות על הסכם קיבוצי עם ההסתדרות מיום 11 לדצמבר 2004.

סמדר אלחנני: ניסיתי לחפש את ההסכם בהודעות של האוצר, אבל לא הצלחתי למצוא אותו.

סמדר אלחנני: מן הראוי היה לצרף אותו כמסמך נלווה לפנייה.

סמדר אלחנני: עשיתי בדיקה עם מס הכנסה.

סמדר אלחנני: מענק יובל ודמי הבראה היו צריכים להיות משולמים בספטמבר.

סמדר אלחנני: הלכו ועשו הסדר בקיצוץ כזה, במענק כזה, בעסקה כוללת בתוכנית החירום כשאמרו שזה ישולם בינואר.

סמדר אלחנני: פורמאלית היינו צריכים לשלם את שיעורי המס האלה אם היו משלמים בזמן, אבל כיוון שעשו כל מיני דילים אז זה חלק מהדיל שייכנס לשיעורי מס יותר נמוכים.

סמדר אלחנני: הסכום הזה היה כתוב בתקציב 2005.

סמדר אלחנני: נלקח בחשבון שצריך יהיה לשלם את זה בינואר.

סמדר אלחנני: אף אחד לא הזכיר את התשלום של ספטמבר 2005.

סמדר אלחנני: בדיון שהיה בסוף אוקטובר הראיתי לכם שיש תת ביצוע של התקציב הן בבחינת ההוצאה והן מבחינת יעד הגירעון.

סמדר אלחנני: תראו מה קורה ב--11 חודשים.

סמדר אלחנני: ביצעו רק 55% מהגירעון כשאפשר היה לבצע 92% ממנו, ובצד ההוצאה ביצעו רק 83% שליניארית אפשר היה 92%.

סמדר אלחנני: מבחינת יעד הגירעון היה אפשר להוציא 9 מיליארד שקל נוספים.

חיים אורון: המגבלה היא גובה ההוצאה.

סמדר אלחנני: אפשר היה עוד יותר להוציא.

סמדר אלחנני: חריגה בצד ההוצאה היא 10%.

סמדר אלחנני: כל הוצאה שמקדימים אותה ל2004 חיובית למשק.

סמדר אלחנני: התכנים של ההוצאה הם לשיקולכם.

סמדר אלחנני: כל דבר שמקדימים זה חיובי, כי המשק בתת ביצוע וזה משפיע על כל דבר.

סמדר אלחנני: כל הזמן מתקיפים את בנק ישראל על השגת המטרה של האינפלציה מלמטה.

סמדר אלחנני: הביקורת עליו מאוד גדולה.

סמדר אלחנני: אני מבקשת שתתרגמו את הביקורת הזו גם להשגת יעד הגירעון מלמטה.

אמיר אסרף: מרבית הכסף שנלקח כאן מגיע מאי התייקרות בשכר.

אמיר אסרף: אתה מוציא שכר לשכר.

אמיר אסרף: יש כאן סכום לא מבוטל שמגיע ממקומות אחרים, אבל משכר לשכר.

אמיר אסרף: הממשלה קיבלה החלטות במסגרת כוללת של שכר.

אמיר אסרף: אנחנו מוציאים פה את רובו של הכסף לשכר.

חיים אורון: מה זה משנה?

סמדר אלחנני: הכל היה מוקפא לשנת 2004.

סמדר אלחנני: איך יכולה להיות שם רזרבה בהתייקרויות?

אמיר אסרף: בשכר?

חיים אורון: הטענה המרכזית היא שאתם בגדול עוקפים את מקבלי ההחלטות, מונעים את ההחלטות המהותיות.

אברהם הירשזון: ההצבעה תהיה מחר.

אברהם הירשזון: אני מבקש שהנושא של המיסוי ייבדק איתכם.

אברהם הירשזון: פנייה מספר 927.

אמיר אסרף: הפנייה עוסקת בהעברת 30 מיליון שקלים במזומן ועוד 14 מיליון בהרשאה להתחייב עבור תוכנית עידוד 99 שהייתה בתמ"ת ובוטלה.

אמיר אסרף: נותרה בה יתרת התחייבויות לא מבוטלת.

אמיר אסרף: כחלק מהסיכומים בין משרד התמ"ת למשרד האוצר, בניסיון לצמצם כרגע נזקים, מתבקשת העברה של 30 מיליון שקלים.

אברהם הירשזון: מי בעד, ירים את ידו?

אברהם הירשזון: בעד - פה אחד נגד - 0 אושר