ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 120, 2004-03-24 09:00

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מספר 120.

רוני בר-און: הגשנו לכם עכשיו את הדוח על פעילות ועל החלטות ועדת הכנסת.

רוני בר-און: אני רוצה להודות, כפי שהודיתי גם בכתב, קודם כל לאתי ולנעה, שכתבו, ערכו והכינו את החוברת הזאת; כמובן, ליועצת המשפטית של הכנסת, אנה שניידר, וליועצת המשפטית של הוועדה, ארבל אסטרחן; לאתי, מנהלת הוועדה, לנעה, מזכירת הוועדה, לרעות, שהיא העוזרת ליושב-ראש הוועדה – על העבודה ועל התרומה ועל כל הדברים שהן עשו כדי שכל העבודה של הוועדה תהיה אפשרית ותניב את התוצאות.

רוני בר-און: כל היתר כתוב עלי ספר, אתם מוזמנים לקרוא.

רוני בר-און: אנחנו אמורים לאשר הצעות חוק לקריאה ראשונה, לפי הצעת ועדת משנה של הכנסת שעניינה נוהל אבטחת חברי הכנסת: הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 31)(אבטחת חברי הכנסת), התשס"ד-2003; הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12)(סמכויות משמר הכנסת וסדרניה), התשס"ג-2003.

רוני בר-און: ועדת המשנה לאבטחת חברי הכנסת מונתה על ידינו ב-2 ביוני 2003.

רוני בר-און: בראשה עמד חבר הכנסת יהלום, והחברים שכיהנו בה הם: דני יתום, רשף חן, אהוד יתום ויאיר פרץ.

רוני בר-און: אני מודה, כמובן, ליושב-ראש הוועדה, שעסק בדיני נפשות ממש.

רוני בר-און: אני מודה גם לחברי הוועדה.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אני מבקש ממך להציג את הצעת החוק ולשכנע אותנו לתמוך בה.

שאול יהלום: חברי הכנסת, אני רוצה להודות ליועצת המשפטית, אנה שניידר, שליוותה אותנו במשך כל הישיבות בהרבה מסירות, וכמובן לכול חברי הוועדה, כולל כל החברים הנלווים – אנשי המשטרה, אנשי הצבא, שירות הביטחון הכללי, קצין הכנסת, וכמובן יושב-ראש הכנסת עצמו, שהואיל לבוא לרוב הישיבות.

שאול יהלום: הנקודה המרכזית של חוק הזה היא עוד נדבך בעצמאותה של הכנסת מול כל שאר הרשויות במדינה.

שאול יהלום: מדובר כאן בנושא שהתעורר לאחר שהתברר שייתכן ויהיה מצב שחברי הכנסת לא זוכים להגנה, משום ששירות הביטחון הכללי, היחידה לאבטחת אישים, מצמצמת יותר ויותר את האחריות שלה.

שאול יהלום: לצערי הרב זה הוכח בגדול בפיגוע בנמל אשדוד, שעד לפני כמה שנים השב"כ היה אחראי לביטחון שם, והוא צמצם את האחריות שלו.

שאול יהלום: בסופו של דבר, האחריות שלו היא על מספר קטן של סמלי המדינה, שהם הנשיא, ראש הממשלה, יושב-ראש הכנסת וכולי.

שאול יהלום: אבל חברי הכנסת שלא היו ראשי ממשלות אינם בתמונה.

שאול יהלום: השאלה עמדה, מי ישמור עליהם.

שאול יהלום: היו כמה הצעות, מי שהיה בקדנציה הקודמת זוכר את הוויכוחים בין יושב-ראש הכנסת דאז לבין יושב-ראש ועדת הכנסת לבין חברי ועדת הכנסת.

שאול יהלום: בסופו של דבר, ההכרעה של יושב-ראש הכנסת הנוכחי ושל הוועדה היתה, שהכנסת תבצע את השמירה בצורה עצמאית, כדי לשמור על ריבונותה.

שאול יהלום: כל זה עוסק בנושאים ובתתי הנושאים הקשורים בכך, שאומרים שלכנסת תהיה יחידה שתשמור על חבריה, במידת הצורך היא תשמור על חבריה גם מחוץ למשכן הכנסת, במקום שצריך.

שאול יהלום: במידה שיהיו אירועים שהכנסת מארגנת באופן יוצא מן הכלל מחוץ לבניין, האחריות היא בדרך-כלל על הכנסת, והגופים הביטחוניים הם נלווים לעניין ומסייעים.

שאול יהלום: אלה הם שני החוקים העיקריים.

שאול יהלום: אני חושב שבאישור החוקים על-ידי ועדת הכנסת ולאחר מכן על-ידי המליאה נוסף נדבך למערכת הדמוקרטיה במדינה ולעצמאות הכנסת מול רשויות השלטון האחרות.

שאול יהלום: כמובן שבימים רגילים, כאשר הכול כראוי והכול כיאות ואין שום דבר שחורג מנהלי הדמוקרטיה, אפשר גם לומר שאין צורך במשמר הכנסת ועל הכנסת בפנים תשמור משטרת ישראל או כל יחידה אחרת.

שאול יהלום: אבל כל מי שרוצה לומר שאם יכולים להיות מחר אירועים שחורגים מדמוקרטיה תקינה, והעצמאות של הכנסת חייבת להישמר כחומה בצורה מול כל תהפוכות שלטון ומול כל גחמות של רשויות אחרות, הרי צריך לראות בחוק הזה את הבסיס השומר החשוב ביותר.

שאול יהלום: אני מבקש מחברי הכנסת לסמוך על ועדת המשנה ולאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה, וכמובן אחר-כך לדאוג לאישור במליאה.

שאול יהלום: נקודת המפנה של החשיבה בנושא הזה היה רצח השר רחבעם זאבי, השם ייקום דמו.

שאול יהלום: מאז עברו חודשים ארוכים, ובמשך הזמן, תוך כדי החקיקה, נעשו מעשים על-ידי משמר הכנסת, באישור יושב-ראש הכנסת.

שאול יהלום: כל אחד מאתנו רואה את הדברים כאשר הוא עובר במסדרונות, שלא לדבר על כך שמפעם לפעם מפורסם שיש חברי כנסת שצריך לשמור עליהם שמירה יותר הדוקה.

שאול יהלום: למעשה החוק הזה נותן את האישור החוקי הסופי לפעולות שעשה יושב-ראש הכנסת עם קצין הכנסת, ולכן ראוי האישור לבוא מיידית.

שאול יהלום: תודה.

רוני בר-און: תודה רבה ליושב-ראש ועדת המשנה.

רוני בר-און: אני מבין שמלאכתה של הוועדה בעניין הזה נשלמה, אבל מבחינת המשך כהונה היא ממשיכה להתקיים ככל שיידרשו דברים לעניינה, או שאתה מבקש לפזר אותה?

שאול יהלום: חס וחלילה.

שאול יהלום: הוועדה ממשיכה, אבל לא לצורך חקיקה.

אנה שניידר: אנחנו למעשה בתחילת הדרך, כי מדובר באישור לקריאה ראשונה.

אנה שניידר: יש צורך להתייחס לנושא התקציבי.

אנה שניידר: הואיל ואנחנו מדברים על הצעת חוק שאיננה הצעת חוק של הממשלה, וההצעה אומרת שלצורך שמירה על ביטחונם של חברי הכנסת ובכפוף לתקציב שנקבע לכך נקבעו כל ההוראות האלה, יש צורך לקבל הערכה תקציבית של עלותה של הצעת החוק הזאת.

אנה שניידר: בהצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו יש דברים שאולי כדאי להזכיר אותם כאן.

אנה שניידר: קודם כל, יש הרחבה של סמכויות של אנשי משמר הכנסת והסדרנים.

אנה שניידר: דבר נוסף, יש תביעה מפורשת, שיושב-ראש הכנסת רשאי להגדיר מקום מחוץ לכנסת, שהוא נקרא "מתחם נוסף" – מקום שנמצא מחוץ למשכן לכנסת, לרבות באזור, שתחומו יוגדר, ושזה מקום שמתקיימים בו ישיבה של הכנסת או של ועדה מוועדותיה או אירוע מטעם הכנסת.

אנה שניידר: על האזור הזה ניתן להחיל הוראות מתוך חוק משכן הכנסת ורחבתו.

זהבה גלאון: מי יקבע את גודל האזור?

אנה שניידר: יושב-ראש הכנסת, בהתייעצות עם כל הגורמים המוסמכים.

אנה שניידר: ניסינו לעבוד בתיאום, עד כמה שאפשר.

אנה שניידר: דבר נוסף שהוסף להצעת החוק של חוק משכן הכנסת ורחבתו, שלא קשור באופן ישיר לנושאי אבטחה, אלה הם סעיף 16 בעמוד 6, פגיעה במקרקעי משכן הכנסת, קביעת עבירה פלילית על פגיעה במקרקעי משכן הכנסת.

רוני בר-און: מה שהיה בעבר בחוק הפלילי השחתת פני מקרקעין.

רוני בר-און: הפעם הראשונה שהדבר הופעל היה כשהפנתרים השחורים כתבו גרפיטי על קירות ירושלים.

אנה שניידר: כאן יש עבירה שדינה מאסר שלוש שנים.

רוני בר-און: אם מישהו יכתוב גרפיטי על הקיר, זה לא נופל בהגדרה.

אנה שניידר: זה מעשה שלא כדין והשחתה.

אנה שניידר: יש כאן סיפא שלעניות דעתי תענה על זה, ואם לא אפשר יהיה לשכלל את זה בקריאה השנייה והשלישית: "כל מעשה במשכן הכנסת ורחבתו, שיש בו כדי לבזות את הכנסת או לפגוע בכבודה".

רוני בר-און: גם גרפיטי שאומר "תחי הכנסת" יש בו פגיעה במקרקעי הכנסת.

אנה שניידר: נדון בזה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אנה שניידר: יש עוד שני נושאים.

אנה שניידר: בעמוד 7: "שינוי ייעוד מקרקעי משכן הכנסת ורחבתו – מקרקעי משכן הכנסת ורחבתו מיועדים לשימוש הכנסת או לשימושים נוספים שיאושרו על-ידי יושב-ראש הכנסת, ויראו יעוד זה כאילו נקבע בתוכנית החלה עליהם, וגובר על כל הוראה אחרת בתוכנית כאמור".

רוני בר-און: זה אקסטריטוריאלי.

רוני בר-און: זה כמו מפעלי ים המלח ובתי זיקוק בחיפה.

רוני בר-און: אני לא בטוח שאני שמח בעניין הזה.

אנה שניידר: לעסקאות במקרקעי משכן הכנסת ורחבתו לא יהיה תוקף אלא אם כן אושרו על-ידי יושב-ראש הכנסת.

אנה שניידר: כל יתר התיקונים הם טכניים.

אנה שניידר: אני מסבה את תשומת לבכם, כי זה נוסף ממש בישיבה האחרונה של ועדת המשנה.

רוני בר-און: מה הסטטוס היום?

רוני בר-און: מי היום הסמכות המחליטה בענייני רכוש הכנסת?

שאול יהלום: הדברים אינם מוגדרים.

רוני בר-און: הגעתם למסקנה שיושב-ראש הכנסת יהיה הסמכות?

זהבה גלאון: אני חושבת שיש בזה מתן סמכות מוגזמת ליושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: אני במקומו לא הייתי לוקח את הסמכות על עצמי.

רוני בר-און: האם שאלתם אותו?

אנה שניידר: הוא היה בישיבה.

רוני בר-און: מחר יקום בקונייקטורה מסוימת יושב-ראש כנסת ויחליט למכור את משכן הכנסת.

שאול יהלום: להיפך.

שאול יהלום: מחר יקום ראש מנהל מקרקעי ישראל ויחד עם ראש הממשלה יחליטו.

רוני בר-און: אני מסכים להשאיר את זכות הווטו לכנסת.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, מאחר שמדובר בקריאה ראשונה, אני מציע לאשר ולקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית נדון בנושאים האלה.

רוני בר-און: יש פה שני דברים שלטעמי הם מז'וריים.

רשף חן: כדי למכור צריך שהמנהל ימכור, אבל האישור לא יכול להיות בלי חתימת יושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: השאלה היא, אם אנחנו רוצים להיות במצב שפלוני, שהוא איש אחד, לא מקבל החלטות כפי שהכנסת מביעה את דעתה.

רוני בר-און: גם בעירייה בעסקאות מהסוג הזה צריכים חתימה של ראש העיר ושל גזבר העירייה.

אנה שניידר: הואיל ואנחנו נמצאים לפני קריאה ראשונה, חשבתי שנכון יותר יהיה לכלול את זה, כך זה יפורסם בנוסח הכחול והציבור יוכל להתייחס, יהיו דיונים לקראת הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אנה שניידר: כי אם לא היינו כוללים זאת, היו טוענים "נושא חדש", ובצדק.

רוני בר-און: בהכנה לקריאה ראשונה השתתפו גורמי משרד המשפטים?

אנה שניידר: הנושא הזה היה ממש בסוף, ולא היה דיון.

גדעון סער: צר לי שאני אומר את הדברים, כי אני בטוח שהושקעה עבודה ומחשבה על-ידי חברי שאול יהלום ועל-ידי חברים אחרים, אבל את החוק הזה אי-אפשר לאשר בצורה כזאת לקריאה ראשונה.

גדעון סער: כל נושא אבטחת אישים הוא נושא רחב מאוד, ואנחנו לא יכולים להתייחס, עם כל הכבוד שאנחנו רוכשים לעצמנו, לנושא אבטחת חברי כנסת במנותק מההסדרים שקיימים לאבטחת אישים אחרים.

גדעון סער: מאז שהוקמה ועדת החקירה אחרי רצח ראש הממשלה יצחק רבין המנוח, הדין הוא שיש שבעה אנשים שהם מאובטחים מבחינת הסטטוס שלהם, ואחר-כך יש איומים.

רוני בר-און: אלה לפי הסטטוס ואלה לפי האגו.

גדעון סער: זה בדיוק המצב שאנחנו צריכים למנוע.

גדעון סער: אני מסתכל על הצעת החוק, קצין הכנסת פועל על-פי מידע שנותן לו קצין משטרה, ומיד אחרי זה יש סעיף שאין בהוראות סעיף זה כדי לפגוע בסמכותו של יושב-ראש הכנסת לאשר פעולות אבטחה או אמצעי מיגון לחברי הכנסת, אם שוכנע כי קיימות לגבי אותו חבר הכנסת נסיבות מיוחדות המצדיקות.

רוני בר-און: אתה אומר שזאת ועדת שמגר הבאה.

גדעון סער: מי ייקח על עצמו דבר כזה, שגורמי האבטחה אומרים שלא צריך לאבטח, אבל יושב-ראש הכנסת, כסמכות-על ביטחונית, מחליט שצריך לאבטח?

רוני בר-און: אני מסכים אתך, והימים האחרונים יוכיחו.

רוני בר-און: אנחנו שומעים שפלוני החליט ואלמוני החליט.

גדעון סער: אני אומר את הדברים האלה, כי זה העיתוי הכי לא נוח להגיד אותם, אחרי החיסול של שיח' יאסין והאיומים שיש על אישים.

גדעון סער: אבל קל מאוד לדרג פוליטי להיסחף – ואני כמזכיר ממשלה התעסקתי המון עם הסוגיה הזאת של אבטחת אישים והנהלים של אבטחת אישים – ולתת לעצמנו את מרב הביטחון, את מרב ההגנות, בשעה שלכל אזרחי ישראל אין אותו סטנדרט.

גדעון סער: אני טוען שצריך בעניין הזה להיות באופן עקרוני מינימליסטיים, ואי-אפשר להשתמש בנימוקים של עצמאות הכנסת כדי להגביר עוד ועוד, כולל סעיף שיש בו מאבטחים שיאבטחו חברי כנסת גם מחוץ לישראל וכדומה.

גדעון סער: גם הדברים האחרים שנאמרים בהצעת החוק, כגון עניין של אדם שצריך להחזיר ציוד שהוא קיבל אחרי שהוא לא חבר כנסת.

גדעון סער: הוא לא צריך לעשות את זה על-פי דרישת יושב-ראש הכנסת, הוא צריך להחזיר את הציוד הזה בלי קשר לשום דבר.

גדעון סער: אני חושב שלדיון בוועדה הזאת צריך להזמין נציגי שב"כ, נציגי משטרה, משרד המשפטים ומשרד הפנים צריכים לקבל שהות להתייחס לזה.

גדעון סער: זאת לא אוטונומיה שעכשיו אנחנו דואגים לאבטחת חברי הכנסת במנותק מההסדרים שקיימים ומההסדרים הראויים בנושא אבטחת אישים בכלל.

זהבה גלאון: יש לי קצת אי נוחות להסיג הסגות על החלטות ועדת משנה שישבה על המדוכה.

רוני בר-און: אלה החיים.

רוני בר-און: לי יש הרבה יותר אי נוחות לשמוע הסגות על דברים שכביכול קובעים לוועדת הכנסת מה היא צריכה לעשות.

זהבה גלאון: אני יכולה להבין את התחושות שלך בעניין הזה ואני מצטרפת אליהן.

זהבה גלאון: בדרך-כלל כשוועדת הכנסת מסמיכה ועדת משנה, יש בזה משהו לא נכון שאחר-כך תבוא ועדת הכנסת ותשנה את החלטות ועדת המשנה, שישבה על המדוכה ודנה.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה בהרבה כבוד והערכה, בוודאי ליושב-ראש ועדת המשנה.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר משהו ברמה העקרונית, בכלל לא להיכנס לפרטים שחבר הכנסת סער הציג, ואני מסכימה עם דבריו.

זהבה גלאון: יש לי בעיה בהגדרה של חבר הכנסת יהלום, שהדבר יהיה חיזוק נוסף לדמוקרטיה, לרוחה של הכנסת, למעמדה.

זהבה גלאון: אני חושבת שיש כאן בעיה קונספטואלית, כמה זרועות ביטחון אנחנו רוצים.

זהבה גלאון: הריבוי של זרועות הביטחון ואחר-כך חלוקת האשמה והאחריות ומי מוסמך.

זהבה גלאון: יש לי הרבה הערכה ליושב-ראש הכנסת, יהיה אשר יהיה, בוודאי לנוכחי, אבל בדברים האלה יש עניין של מי שיש לו יותר יכולת לבוא בדברים עם היושב-ראש, כי הוא חש מאוים או כי יש גורמים שאומרים שהוא מאוים.

זהבה גלאון: אפילו בחנייה בחרו לציין שמות של יושבי-ראש ועדות או יושב-ראש הקואליציה.

זהבה גלאון: הנושא הזה מצריך דיון יותר רציני של כל ועדת הכנסת, לא לאשר בחופזה.

רוני בר-און: מבחינתך זה בסדר שזה ייעשה לקראת הקריאה השנייה והשלישית?

זהבה גלאון: לא.

עמרי שרון: אני רוצה לדבר על הדברים מזווית אחרת.

עמרי שרון: דובר על כך שכל גוף יעשה לו צבא משלו, יש פה עניין מאוד בעייתי.

עמרי שרון: אדם שיש לו אבטחה מקבל אדם שחי את החיים שלו 24 שעות ביממה.

עמרי שרון: אני אומר את זה מזווית אישית לחלוטין.

עמרי שרון: זה צריך להיות משהו שחייב להיות מאוד ממוסד, כי למשל לשירות הביטחון הכללי יש יחידה שיודעת לעשות את זה, וחשוב שיש שם חוקים ברורים.

עמרי שרון: אין חשש שמי שיושב אצלי היום במכונית ומאבטח אותי, מחר יכתוב עלי ספר.

עמרי שרון: יש כמה אפשרויות לאבטח אנשים.

עמרי שרון: האחת, על-ידי שירות הביטחון הכללי, שזאת רשימה מאוד מצומצמת, של שבעה אנשים, שאי-אפשר להוסיף עליהם, זה מאוד מוגבל ומאוד קשה.

עמרי שרון: יש אפשרות לעשות את זה על-ידי חברה פרטית, ואז אתה לא יודע מי האיש שנכנס לך לאוטו, אין לך שום שליטה על מה הוא עושה ומה הוא לא עושה, מי הוא ולאן הוא הולך, ומה הוא עושה עם המידע שהוא שומע בתוך האוטו.

עמרי שרון: ייתכן שהוא מנהל יומן קטן, ואחרי שנה הוא עושה ספר נהדר על חייו הפרטיים של המאובטח.

עמרי שרון: אתה לא יודע מי הוא, אין לך כל יכולת לדעת.

עמרי שרון: היתה אופציה ששוטר יישב באוטו.

עמרי שרון: נניח שאדם נוסע במהירות מופרזת, למחרת הוא יקבל דוח.

עמרי שרון: לכן צריך לראות איך בונים את זה שזה יהיה משהו אחר.

עמרי שרון: יש קו שהיושב-ראש התייחס אליו גם בסיום קורס האבטחה שעשו פה, שיש פה עניין של צורך בעצמאות המשכן.

רוני בר-און: אתה אומר, שברגע שאנחנו מאשרים את הטכניקה המוצעת בחוק, אנחנו מביאים אנשים פנימה, שמידת ההיפגעות האפשרית של חברי הכנסת כתוצאה מזה שנכנסים להם לחיים היא מצומצמת.

עמרי שרון: בכנסת לקחו ממשמר הכנסת הקיים, עיבו את היחידה, לקחו קבוצה של אנשים והכשירו אותם להיות מאבטחי אישים ברמה גבוהה.

עמרי שרון: אלה אנשים שיש להם מחויבות, אלה אנשים שממילא מבינים את העניין, יש עליהם רקורד שיודעים מאיפה הם באים ולאן הם הולכים, מי הם.

יולי יואל אדלשטיין: על נשיא ארצות-הברית המאבטחים כתבו ספר.

עמרי שרון: אתה מצמצם בזה מאוד ואתה נותן מעטפת אחרת לעניין הזה.

עמרי שרון: אני מבין שאתה דוגל בעצמאות הכנסת, אם זה בעניין של החסינות ואם זה בעניין של ערוץ שידור וכל דבר אחר, גם בעניין הזה תצטרף לעניין.

יולי יואל אדלשטיין: אני, כרגיל, לא כל כך מאושר מעצם העובדה שאנחנו דנים באבטחה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני חושב שכאן יש שני כיוונים שבמידה רבה אפילו סותרים זה את זה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסכים עם כל מלה שאמר חבר הכנסת עמרי שרון, כמי שגם עבר כל מיני חוויות אבטחה.

יולי יואל אדלשטיין: מצד אחד, הדבר הכי נורא שיכול להיות, והייתי בסרט הזה, שאנשים שלא עברו כל הכשרה, שאתה לא יכול לסמוך על שום דבר מבחינת שמירת הסודיות של אותם אנשים, סטודנטים מחברות שמירה פרטיות ייכנסו לך לחיים ויישבו בתוך הבית.

יולי יואל אדלשטיין: זה דבר הכי נורא.

יולי יואל אדלשטיין: דרגה מעל זה היא יחידה אחראית ועצמאית, שתודרכה גם בנושאים האלה של משמר הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני לא הייתי בכזאת קלות מתייחס לאפשרות שיהיו פה חמישה או שישה גופים שכולם עוסקים באבטחה.

יולי יואל אדלשטיין: בחוץ לארץ נחשפתי לקטעים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: לוויתי במוסקבה, כשר בישראל, על-ידי משטרה, עם סירנות, עד שמשטרה אחרת עצרה את המשטרה שליוותה אותי, והמאבטחים הישראלים כמעט ירו על כל השוטרים מרוב בהלה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מקרה אמיתי שקרה, מכיוון שהיו 20 יחידות שעסקו באבטחה ובשמירה על הסדר.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאנחנו צריכים לתת את הדעת ככנסת על המצב שלאט לאט נוצר במדינה הזאת.

עו"ד לבנת משיח: כפי שהוזכר על-ידי חבר הכנסת שאול יהלום ועל-ידי היועצת המשפטית, אנה שניידר, הצעות החוק האלה הוכנו בשיתוף פעולה עם הגורמים הנוגעים בדבר באין-ספור ישיבות.

עו"ד לבנת משיח: יחד עם זאת, אני מוכרחה להגיד שלגורמי הביטחון השונים יש הערות, שיש צורך לשמוע אותן ולדון בהן.

עו"ד לבנת משיח: היום רציתי להביא לדיון את הנושא של סעיף 18 בחוק, שמתייחס לנושא של שינוי ייעוד מקרקעי משכן הכנסת.

עו"ד לבנת משיח: למרות שהיו אין-ספור ישיבות, הנושא הזה בכלל לא עלה, אלא רק בישיבה האחרונה, והנושא לא שייך לנושא האבטחה.

רוני בר-און: הוא מופיע בחוק משכן הכנסת, לא באבטחה.

עו"ד לבנת משיח: זה נכון, אבל הוועדה המיוחדת דנה בכל הישיבות בנושא האבטחה.

רוני בר-און: למה זה היה שייך לוועדת המשנה הזאת?

רוני בר-און: הרי באותה הזדמנות אפשר היה לדבר על אלף דברים ששייכים למשכן הכנסת.

רוני בר-און: מה זה שייך לוועדת משנה לענייני אבטחת חברי הכנסת?

אנה שניידר: כל הנושא של חוק משכן הכנסת קשור.

רוני בר-און: לפחות העניין הזה הוא לא "נושא חדש" בטיפול בענייני אבטחה?

רוני בר-און: זה דומה לעניין ההלוויה של אוסישקין – בהזדמנות שכולם באו להלוויה, בואו נכריז על הקמת המדינה.

רוני בר-און: איך זה שייך לאבטחה?

עו"ד לבנת משיח: אנחנו סברנו שצריך לדון בנושא הזה בנפרד ולשמוע את הגורמים הנוגעים בדבר.

רוני בר-און: את יודעת מי יבוא אלינו אחר-כך ויבקש גם הוא אקסטריטוריאליות?

זהבה גלאון: זה מאוד בעייתי.

אנה שניידר: אני לא אמרתי שהנושא שייך, ולכן ציינתי אותו.

רוני בר-און: הרי הרכבנו ועדת משנה כך, שיהיו בה אנשי מקצוע בתחום האבטחה.

רוני בר-און: הישיבות שלהם היו סודיות, עד שאני אפילו לא העזתי להיכנס פנימה.

רוני בר-און: אז בהזדמנות הזאת מעבירים את הנושא של טאבה וזכויות קניינות ואקסטריטוריאליות?

זהבה גלאון: יש פה אנשים שהם אימפריאליסטים בהגדרה והם יכולים להשתלט לנו.

זהבה גלאון: הבעיה הזאת קיימת בהגדרה.

זהבה גלאון: יגידו שגן הפעמון זה חלק מהכנסת.

רוני בר-און: ישאלו אותנו מדוע אנחנו שוקלים לעצמנו מידה שאנחנו לא מוכנים לשקול לאחרים.

רוני בר-און: את יודעת אילו בעיות יש עם האקסטריטוריאליות של מפעלי ים המלח ושל בתי הזיקוק?

רוני בר-און: את יכולה לעשות פה מה שאת רוצה.

רוני בר-און: את יכולה לעשות פה מפעל ייצור למטוסים, כי לא חלים עלייך הכללים של התכנון, או מפעל לדברים אחרים או חנויות או שוק.

רוני בר-און: להערכתי זה מזמין לנו מסיבות עיתונאים והתקפות.

רוני בר-און: זה יבזה את הכנסת.

אנה שניידר: בשלב הזה כמובן שהוועדה רשאית לא לאשר את הסעיפים האלה, והם יימחקו.

אנה שניידר: זאת הסיבה שמתקיים הדיון פה היום.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, הטעות היא, כמובן, לא של הוועדה ולא של יושב-ראש הוועדה, אלא של מי שהוביל את זה.

רוני בר-און: אני חושב שזה לא נכון, שמו לפניך מכשול.

עו"ד לבנת משיח: זה נושא שלא כדאי לחבר אותו לנושא שדנים בו, ואני מציעה שתדונו בו בנפרד ותשמעו גם את הגורמים הנוגעים בדבר.

עו"ד דלית דרור: מעבר לעובדה שהסעיפים האלה הושתלו ברגע האחרון, לקראת הדיון האחרון של ועדת המשנה, אנשים ניסו להישמע בנושאים האלה ולא נתנו להם להיכנס, מכיוון שהוועדה חסויה – גם הוועדה המחוזית, גורמים נוספים ממשרד הפנים, מנהל מקרקעי ישראל.

זהבה גלאון: הם לא הופיעו בפני הוועדה?

עו"ד דלית דרור: לא.

זהבה גלאון: זאת פארסה.

זהבה גלאון: אני מציעה להפסיק לדון בדבר הזה.

רוני בר-און: אני מבקש לא להשתמש במלים האלה, מכיוון שזאת פגיעה בעבודת ועדת המשנה.

רוני בר-און: אני אמרתי בדרכי, שאני יודע שזאת לא אחריות יושב-ראש הוועדה.

זהבה גלאון: אני חוזרת בי.

עו"ד דלית דרור: הסעיפים האלה הם מאוד בעייתיים.

עו"ד דלית דרור: גם הפיכת הכנסת, שמנצלת את מעמדה כמחוקקת כדי להפוך את עצמה למוסד תכנון שקובע יעדים, גם העניין של תוקף עסקה במקרקעין, שהיום זה סעיף שמועתק מסעיף אחר.

עו"ד דלית דרור: אם זה לא עובר לקריאה ראשונה, אין לנו בעיה.

עו"ד דלית דרור: אם אתם רוצים להעביר את זה, צריך לשמוע את הגורמים הנוגעים בדבר.

יחזקאל לביא: מה שלדעתי מסתתר מאחורי הכנסת הסעיף הזה הוא הסיפור שהיה לכנסת עם הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה, סביב בניית התוספות שהיו בכנסת, שהתארך מעבר לזמן הדרוש.

רוני בר-און: נתעלם מההערה הזאת.

רוני בר-און: אנחנו יודעים מה אומר להוציא משהו מתחומי האחריות של ועדות התכנון הסטטוטוריות.

רוני בר-און: אני רואה בהערה הזאת ניסיון להקניט.

אליעזר כהן: אנחנו דנים בהרחבת משכן הכנסת, והשאלה היא האם בהרחבה הזאת נכללת רביזיה טוטאלית בכביש היציאה לכיוון צפון מהכנסת לבית המשפט העליון.

אליעזר כהן: זה לא כביש, זה מגרש חנייה.

אליעזר כהן: אנחנו עוברים דרכו.

אליעזר כהן: אני 50 שנה נוהג ללא אף תאונה, היו לי שתי תאונות בכנסת בגלל זה שמישהו יוצא מחנייה ופונה פניית פרסה.

אליעזר כהן: זאת פגיעה וזאת סכנה.

אליעזר כהן: זה כביש איום ומכוער ומטופש ולא מסודר.

רוני בר-און: אתה אומר שצריך להרחיב את משכן הכנסת אל מעבר ליציאה הצפונית?

אליעזר כהן: לא, אני אומר שאני מוכן לקחת על עצמי לעזור לשאול יהלום רק בנושא הכביש.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, שמעת את הטענות.

רוני בר-און: אני מצטרף לאי הנוחות שהביע יושב-ראש הקואליציה מהתוצאות של הצעת החוק, כפי שהיא מונחת בעניין האבטחה.

רוני בר-און: אני, כמובן, לא אגיד מלה וחצי מלה לגבי הצורך לאבטח.

רוני בר-און: אני חושב שעדיף לבזבז על עשרה מאובטחי סרק מאשר לשלם במאובטח אמת שלא אובטח.

רוני בר-און: אבל אנחנו לא מדברים על האבטחה פרופר, אנחנו מדברים על הצורה, על התמהיל, על איך זה ייעשה.

רוני בר-און: בעניין החוק השני, מקוממת הדרך שבה הוא מובא.

רוני בר-און: לדעתי הוא לא היה בצ'רטר של ועדת המשנה, ומישהו צריך היה לבלום את זה, גם אם למישהו היה אינטרס להעביר את זה בסודיות של עבודת ועדת המשנה.

שאול יהלום: יש נושאים שמטבעם, העובדה שאנחנו לא מביאים אותם לדיון יותר מעמיק סודי, הוא בסופו של דבר בעוכרנו.

שאול יהלום: אני אומר את הדברים כיושב-ראש הוועדה, אבל הייתי אומר אותם גם כחבר הכנסת.

שאול יהלום: בנושא של האבטחה ניתן על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת ויושב-ראש הכנסת האישור לערוך דיון מעמיק, שאינו גלוי כרגע לרשות הציבור.

שאול יהלום: הדיון הזה נעשה במשך אין-ספור ישיבות.

שאול יהלום: היו בו כל הגורמים הביטחוניים של מדינת ישראל, למן השב"כ דרומה, משטרת ישראל והיועצים המשפטיים הגבוהים ביותר שלה דרומה, משרד המשפטים, עו"ד לבנת משיח, כמובן משמר הכנסת, קצין הכנסת ואפילו יושב-ראש הכנסת, כלומר כל הגורמים המשפטיים והביטחוניים.

שאול יהלום: הדברים נעשו באין-ספור ישיבות.

שאול יהלום: כמובן שאפשר אחר-כך לא לדעת מה מסתתר מאחורי מלה ולהגיד שלא סומכים על הוועדה ולהציע להפוך את הכול.

רוני בר-און: זה לא נאמר.

שאול יהלום: על-ידי חלק מהדוברים זה כן נאמר, לא על ידך.

שאול יהלום: זה טבעם של דברים שמובאים אחרי שנעשו בוועדה יותר מעמיקה.

שאול יהלום: אבל אני רוצה להבטיח לכול החברים, שהכול נעשה עם מחשבה רבה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, אמרתי שנקודת המפנה הראשונה היתה אולי רצח רבין, אבל נקודת המפנה האמיתית היתה רצח רחבעם זאבי.

שאול יהלום: מאז היה ויכוח בכנסת סביב השולחן הזה בקדנציה הקודמת, וההכרעה נפלה.

שאול יהלום: חברי ועדת הכנסת היו מודעים להכרעה.

שאול יהלום: הוויכוח היה מי יאבטח את חברי הכנסת, האם יאבטח את חברי הכנסת משמר הכנסת או משטרה אחרת, כפי שכינה זאת חבר הכנסת אדלשטיין.

שאול יהלום: שירות הביטחון הכללי ישב כאן והצהיר חזור והצהר, על-ידי כל דרגותיו, שהוא לא מוכן לקחת על עצמו את המשימה.

שאול יהלום: זאת היתה מטרתנו הראשונה, זה היה הטוב ביותר, ואז לא היה צורך בשתי משטרות, כשם שהשב"כ מלווה היום את כל אישי סמלי המדינה, כולל בחוץ לארץ.

שאול יהלום: שירות הביטחון הכללי אמר "לא" במפורש, והוא מסתמך על החלטות ממשלת ישראל שלא היה בכוחנו, למרות רצוננו, לשנות.

שאול יהלום: לכן השאלה היתה, האם האבטחה תהיה על-ידי אחד הגופים הקיימים, כגון משטרת ישראל, או על-ידי משמר הכנסת.

שאול יהלום: משטרת ישראל אמרה שהיא איננה מעוניינת ואיננה רוצה.

שאול יהלום: לכן נפלה ההכרעה שזה יהיה משמר הכנסת.

שאול יהלום: בתקופה הזאת נעשו על-ידי משמר הכנסת גם פעולות שתואמות את החוק הזה, והן נעשו ברשות ובסמכות, לא בחוקיות, על-ידי יושב-ראש הכנסת.

שאול יהלום: נלקח אדם מיוחד, יוצא יחידות אבטחה, והוא היום עומד בראש יחידה מיוחדת לאבטחת חברי כנסת.

שאול יהלום: זה לא משמר הכנסת, אלא זה תת משמר הכנסת, שהיא אומנה והיה כאן טקס פתיחה ליחידה הזאת.

שאול יהלום: נלקחו אליה אנשים שקיבלו את האימונים הטובים ביותר לעניין הזה.

שאול יהלום: זאת אומרת, ההכרעה נפלה, והחוק הזה בא לתת לה את היסודות.

שאול יהלום: אנחנו צריכים להיות עם קצת אחריות גם כלפי הדורות הבאים.

שאול יהלום: היום אין כל סכנה במדינת ישראל להפיכה צבאית, לתפיסת השלטון, להתערבות בלתי מודעת של רשויות ברשות הכנסת ואין חשש.

שאול יהלום: אנחנו צריכים לקחת אחריות דמוקרטית גם למאה השנים הקרובות.

שאול יהלום: אנחנו צריכים לחשוב מה יכול לקרות.

שאול יהלום: הוועדה הזאת קיבלה הכרעה, שהיא עומדת על כך שהכנסת תהיה עצמאית.

שאול יהלום: היא לקחה בחשבון, שיכול להיות שבעתיד כלשהו השר לביטחון פנים יהיה אדם שירצה אולי להתנכל לכנסת, והוא יגיד לאנשי המשטרה שלא יאבטחו חבר כנסת זה או אחר, שלא יהיו חפצים ביקרו, למשל יושב-ראש האופוזיציה לצורך העניין.

שאול יהלום: לכן קבענו, שבמקרים יוצאים מן הכלל, אומנם תמיד צריך את חוות הדעת של המשטרה, אבל במקרים יוצאים מן הכלל אנחנו לא מוציאים מזה את סמכות יושב-ראש הכנסת.

שאול יהלום: זה היה דבר ברור, ואני חושף חלק מהשיקולים, אבל אין ברירה.

שאול יהלום: זה לא שיושב-ראש הכנסת הוא אקסטריטוריאלי, אלא יכול להיות מקרה בעתיד, שהמשטרה לא תרצה ביקרו של אחד מחברי הכנסת והיא לא תיתן לו את חוות הדעת הנכונה.

רוני בר-און: אתה מערבב מין בשאינו מינו.

רוני בר-און: באקסטריטוריאליות דיברנו על העניינים של הטאבה, לא על העניינים של האבטחה.

שאול יהלום: נשאלו כאן שאלות בנושא מה פתאום נתנו ליושב-ראש הכנסת סמכות מיוחדת.

גדעון סער: ראש הממשלה יהיה נגד קביעות שב"כ בנושא אבטחה?

שאול יהלום: בוודאי.

שאול יהלום: הוועדה הגיעה למסקנה, כולל נציגי משרד המשפטים, שיכול להיות רגע בחיי מדינה, שיושב-ראש הכנסת צריך להיות עצמאי.

שאול יהלום: זה לא ברור לכול אחד?

שאול יהלום: השב"כ הוא תחת ראש הממשלה.

גדעון סער: אני רוצה לראות מצב שהשב"כ אומר לא לאבטח מישהו, וראש הממשלה אומר כן לאבטח.

עמרי שרון: המקרה של רחבעם זאבי הוא מקרה קלאסי.

גדעון סער: הוא לא רצה שיאבטחו אותו.

שאול יהלום: אתה לא יכול לקבל שראש השב"כ יהיה משתף פעולה עם ראש הממשלה?

שאול יהלום: האם לא יכול לקרות מקרה כזה?

שאול יהלום: מה ההיתממות הזאת?

גדעון סער: השאלה היא האם סמכות פוליטית היא הפוסקת האחרונה בסוגיית אבטחה, או הסמכות המקצועית.

שאול יהלום: מי ממנה את ראש השב"כ?

גדעון סער: זה הגורם המפקח וזה הגורם האחראי מבחינה מיניסטריאלית.

גדעון סער: אבל זה פתח מסוכן שאתה נותן.

שאול יהלום: המלה האחרונה היא ליושב-ראש הכנסת, וכך צריך להיות מבחינה דמוקרטית.

שאול יהלום: לא היו חילוקי דעות בינינו ברוח הדברים שאני מציג, כאשר מדובר או על אירועים על משכן הכנסת ורחבתו, או מדובר על חבר כנסת בודד, שעושה מלאכתו בתפקידו בכל מקום בארץ או בעולם.

שאול יהלום: על זה לא היתה מחלוקת.

שאול יהלום: המחלוקת היתה בשאלה, אם נניח מחליטה ועדת הכנסת שהיא עושה אירוע מסוים, לפעמים בניגוד לעמדת הממשלה, והיא יוצאת לקיים את האירוע הזה דווקא עכשיו בהר חומה, או בבית-הסוהר המרכזי לעצירים מנהליים.

שאול יהלום: הממשלה יכולה בכוחותיה למנוע מהכנסת לקיים את תפקידה בכל רחבי המדינה.

שאול יהלום: לכן אמרנו שאין לנו ברירה, אלא במקרים מיוחדים – והכול צריך להיות בהתייעצות עם המשטרה – יושב-ראש הכנסת מחליט, ואם הוא מחליט חל דין הכנסת על אותו מקום.

רוני בר-און: ואז אנחנו נבוא עם הצבא שלנו ונילחם בצבא של הרשות המבצעת?

רוני בר-און: אלה יירו על אלה כדורי גומי?

רוני בר-און: נניח שבאים לבקר עצירים מנהליים, השר לביטחון הפנים והממשלה אומרים לא להגיע, ויושב-ראש הכנסת אומר שמרגע מסוים מתקן מסוים הוא משכן הכנסת ורחבתו ואנחנו באים עם האופנועים ועם אנשי משמר הכנסת, האם נלחמים אלה באלה?

שאול יהלום: השאלה היא רק על דבר אחד: מי מאבטח את חברי הכנסת במקרה כזה.

שאול יהלום: החוק הזה נותן את הסמכות לאותם אנשי משמר הכנסת, לאבטח את יושב-ראש הכנסת ואת חברי הכנסת.

רוני בר-און: לא דיברת על אבטחה, אמרת שהוא רשאי להכריז על המקום שבו הוא החליט שהכנסת תבקר על אפה ועל חמתה של הרשות המבצעת, כשלוחה של משכן הכנסת.

רוני בר-און: האם זה נראה לכם הגיוני?

זהבה גלאון: זה מרחיק לכת, למרות שזה משרת את האינטרסים שלי.

רוני בר-און: אומר חבר הכנסת יהלום, שאנחנו מחליטים שאנחנו רוצים לבקר במתקן כליאה שבו כלואים עצירים מנהליים, והרשות המבצעת אוסרת להיכנס לשם.

רוני בר-און: יכול יושב-ראש הכנסת להכריז, שהוא מרחיב את משכן הכנסת ורחבתו, והוא מחיל את התחולה גם על המתקן הזה.

זהבה גלאון: פניתי לשר הביטחון וביקשתי לבקר במתקן 1391, אותו מתקן סודי.

זהבה גלאון: שר הביטחון נתן לי תשובה שלילית.

זהבה גלאון: לכאורה, אם אני יושבת-ראש הכנסת ואני רוצה לבקר שם, היתה לי הסמכות לשנות את החלטת שר הביטחון.

שאול יהלום: לא מדובר בחבר כנסת בודד, אלא אם היושב-ראש החליט על אירוע של הכנסת או ועדה מוועדותיה של הכנסת.

רוני בר-און: אני לא מצליח להבין, למה זה נדון בוועדה של אבטחת חברי כנסת.

שאול יהלום: כי השאלה היא מי יאבטח את חברי הכנסת, במצב של סתירה.

רוני בר-און: השאלה מי יאבטח את חברי הכנסת היא שאלה קטנה מאוד בשאלה המז'ורית, מה תחום הסמכות והאימפריאליזם של הכנסת.

רוני בר-און: צעקנו כל כך על האימפריאליזם השיפוטי, האם אנחנו לא חוטאים באותו דבר?

רוני בר-און: אם אתה רוצה, אז בכל מקום שחברי הכנסת הולכים אליו יהיו מאבטחים ממשמר הכנסת.

שאול יהלום: זה מה שכתוב פה.

רוני בר-און: אבל אתה אומר שהוא יכול להכריז על זה כמשכן הכנסת ורחבתו.

שאול יהלום: אחרת הוא לא יכול.

רוני בר-און: אם הוא לא יכול, תוריד את האבטחה.

אנה שניידר: מזה שנים, יש ישיבות של ועדות הכנסת מחוץ למשכן הכנסת, למשל בגני התערוכה.

אנה שניידר: כשמגיעים לשם חברי הכנסת, אין בדיקה מינימלית.

אנה שניידר: אין אפילו סדרן.

רוני בר-און: מתוך הצורך לפתור את הבעיה של הדיונים בגני התערוכה, של ועדת הכספים, ולעשות שם שמירה, הגעתם לתוצאה שמחר אנחנו יכולים להכריז על בית-סוהר כרחבת המשכן ולהיכנס ולהילחם בשירות בתי-הסוהר?

רוני בר-און: אתם מבינים מה התוצאות של זה?

שאול יהלום: לא להילחם.

שאול יהלום: הגורמים שהיו פה, כגון משרד המשפטים, אמרו שאנחנו לא יכולים לתת סמכות למאבטח אם אנחנו לא מגדירים את הסביבה שבה הוא פועל.

שאול יהלום: כי ברגע שאתה אומר שאתה לא מגדיר את הסביבה, אסור למאבטח להיכנס למקום.

רוני בר-און: יש נושא של אבטחה של אישים בחוץ לארץ, מה מותר להם להכניס לצורך האבטחה, מה אסור להם להכניס, איפה הם מקבלים אבטחה וכיו"ב.

רוני בר-און: הם לוקחים אתם, כאשר הם מקבלים את הסמכויות האלה, מבחינת יחסי החוץ שלנו, גם רזרבה טריטוריאלית לצורך העניין הזה, או שיש שם סידור שיודעים שכך צריך וכולם יודעים להסתדר?

עמרי שרון: זה מאוד נקודתי.

רוני בר-און: אני יודע, לפי המקום.

שאול יהלום: הנושא של חוץ-לארץ הוא לא מעניינה של הכנסת כריבון, אלא רק של חבר הכנסת.

שאול יהלום: אם מישהו יאסור על חבר הכנסת לבקר באנגלייה, מסיבות שונות, הוא לא יבקר.

שאול יהלום: לעומת זאת, אם מישהו מחר יבוא לוועדה מוועדות הכנסת או ליושב-ראש הכנסת ויגיד: אתם לא יכולים לבקר בבית-הסוהר לאסירים מנהליים של מדינת ישראל, זה מעניינה של הכנסת לדאוג למכשירים איך כן לעשות את זה.

רוני בר-און: אז חזרנו לעניין של ההשתלטות הטריטוריאלית.

רוני בר-און: כשאתה אומר איך נאבטח כשהולכים למקום שבו אין לנו הסמכות של משכן הכנסת ורחבתו, נראה לי שנושא האבטחה יקבל את כל זכויות החסינות וזכות המעבר שיש לחבר הכנסת.

רוני בר-און: הוא ייחשב לצלו של חבר הכנסת.

שאול יהלום: זה מה שכתוב כאן.

רוני בר-און: זה לא מה שכתוב כאן.

אנה שניידר: תראו את ההגדרה של "מתחם נוסף".

רוני בר-און: אני לא אקבל את ההגדרה הזאת.

שאול יהלום: נוכח מה שהסברתי, שהפעולה הכללית נעשית תוך כדי זה ואין לה הבסיס החוקי, אני מציע שהוועדה תאשר את החוק לקריאה ראשונה, אדוני יעבור אחר-כך על החוק, וכל סעיף שתהיה בו השלכה מעבר לאבטחה יידון לקריאה שנייה ושלישית בפורום המלא של ועדת הכנסת.

שאול יהלום: אחר-כך נצרף את שני הדברים ונכין את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אחמד טיבי: חשוב לי לציין, שטוב שהמאבטחים יהיו אנשי משמר הכנסת.

אחמד טיבי: לחבר כנסת כמוני, ויש שמונה כאלה, מאוד לא נוח שאנשי אבטחת אישים או משטרה ילוו אותם כשומרים, והרבה יותר קל שמשמר הכנסת יעשה זאת.

אחמד טיבי: כי אם תינתן בידינו אפשרות הבחירה, או אבטחת אישים או שלא תהיה שמירה, נעדיף שלא תהיה שמירה, אבל לא נוכל ללכת עם מאבטחים של אבטחת אישים או משטרה לתוך היישובים שלנו, מכל מיני סיבות.

אחמד טיבי: גם הצד השני מבין את זה.

אחמד טיבי: לכן אני חושב שזאת נקודה שצריך לקחת אותה בחשבון.

אחמד טיבי: כמה פעמים סירבתי לאבטחה של משטרה למשל.

רוני בר-און: אני מסכים.

רוני בר-און: אני לא רוצה שישתמע מתוך הדברים שלי, ואני חושב שגם חבר הכנסת סער לא התכוון שישתמע מתוך הדברים שהוא אמר, שאנחנו לא חושבים שזה צריך להיות חלק ממשמר הכנסת.

רוני בר-און: אלא שהשליטה או התהליך שנקבע לקבלת ההחלטות מבחינתנו הוא לא נקי ממקום שבו לא זו בלבד שהוא לא יפתור את הבעיה, אלא שהוא ייצור יותר בעיות.

רוני בר-און: ועוד לא הגענו לבעיות המבניות שדיברנו על הרחבת הטריטוריה של הכנסת במקומות אחרים, כדי לשרת את עניין האבטחה.

רוני בר-און: ועוד לא דיברנו על כל הנושא של המשכן והאקסטריטוריאליות שלו מבחינת דיני התכנון והבנייה, מבחינת דיני הקניין, שאלה דברים אחרים.

גדעון סער: האם זה חוק שעבר בקריאה טרומית?

רוני בר-און: זאת הצעת ועדה, לא צריך טרומית.

גדעון סער: האם הצעת ועדה יכול להיות גם לא על דבר שהוא חוק-יסוד?

רוני בר-און: כן.

רוני בר-און: זה חוק משכן הכנסת וחוק הכנסת.

גדעון סער: אני לא יודע למה אנחנו צריכים לרוץ בהצעה, שהיא הצעת ועדה, היא לא עברה טרומית.

רוני בר-און: ברמה הפרקטית, אבטחתם של חברי הכנסת נפגעת או תיפגע כמלוא הנימה אם לא נאשר היום את הצעת החוק בקריאה ראשונה?

אנה שניידר: אין היום הסדר חוקי.

רוני בר-און: אבל הסדר פרקטי יש?

אנה שניידר: הסדר פרקטי יש.

גדעון סער: הסדר חוקי גם לא קיים על סמלי מדינה, שהם מאובטחים.

רוני בר-און: השאלה היא כרגע, האם אנחנו, במחיר הניסיון שלנו לברר את העניין הזה עד תום, יכולים להיות במצב שחלילה מישהו יגיד עלינו, ששערה משערות ראשו של חבר הכנסת נפלה כתוצאה מזה שאנחנו עיכבנו את ההחלטה.

שאול יהלום: באופן פרקטי טבעי, הדברים נעשים, כאשר יום-יום, קצין הכנסת שהוא אחראי לעניין, אומר לי שאין לו כל בסיס חוקי לדברים שהוא עושה, ואני אומר שבדברים האלה יש דברים רגישים מאוד שצריכים את הבסיס החוקי.

שאול יהלום: ואם מחר היועץ המשפטי לממשלה או מישהו אחר יתעורר לעניין הזה או שיקרה אירוע, תזדקר השאלה כיצד הדברים נעשים באופן מתמשך ללא בסיס חוקי.

שאול יהלום: לכן, אדוני, אני חוזר ומבקש.

שאול יהלום: באתי לקראת הבעיה בשני צדדיה, והצעתי שני מסלולי דיון, לאזרחי ולאבטחתי, לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שאול יהלום: בפרט שנכנסים עכשיו לפגרה ארוכה.

שאול יהלום: לכן אני מציע לקבל את הצעתי, שלא תפגע במהות ותזרז את העבודה.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שבסופו של כל הדיון הזה הנקודה הכי מהותית היא הנקודה האחרונה שהעלית.

זהבה גלאון: למרות שהדברים שנאמרו כאן ולמרות הדברים שאני אמרתי, אבל מכיוון שכולם כאן היו שותפים לאותן הסגות, אני רוצה להציע לקבל את הצעתו של חבר הכנסת שאול יהלום, להכין את זה לקריאה ראשונה.

זהבה גלאון: בפרק הזמן הזה, בין הקבלה של ההחלטה כאן לדיון, ועדת הכנסת תסמיך את יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת בר-און, לדון בסוגיות שהועלו כאן, כדי למנוע את האופציה שעלולה להיווצר מהפרקטיקה, בעניין פעולות אבטחה שניתנות לחברי כנסת מסוימים ועלולה להיווצר כאן בעיה חוקית.

זהבה גלאון: לכן בפרק הזמן נסמיך את יושב-ראש ועדת הכנסת ואולי מישהו נוסף, לבחון את כל אותם היבטים שעלו כאן, ובדיונים הבאים נעשה את המכלול.

עמרי שרון: בנושא הפרקטי, היטיבה לתאר את זה חברת הכנסת גלאון.

עמרי שרון: יש היום חברי כנסת שמאובטחים בלי הסדר חוקי לזה.

עמרי שרון: הסמכות החוקית שיש להם היא להיות במשכן הכנסת.

עמרי שרון: להבדיל מהמאבטחים של שירות הביטחון הכללי, שהם מוכרים כשוטרים לטובת העניין, יש להם תעודות והסמכות לטובת העניין, ליחידת המאבטחים של משמר הכנסת אין תעודות כאלה.

רוני בר-און: אני מוכן להסכים לזה, אבל אני מבקש להוציא מהטקסט של הקריאה הראשונה את העניין שנוגע לאקסטריטוריאלי התכנוני.

שאול יהלום: אבל לא נראה בזה "נושא חדש".

רוני בר-און: זה נושא חדש.

שאול יהלום: אז נכלול את זה ונדון בזה בוועדה שלך, לא שלי.

רוני בר-און: אני לא יכול להצביע בקריאה ראשונה על דבר שאני מכיר אותו מידיעתי האישית, שיגרור עשר שנות התדיינות משפטית.

רוני בר-און: הדוגמאות הן חיות וקיימות.

שאול יהלום: תן לי פתרון משפטי.

רוני בר-און: חבר הכנסת עמרי שרון, יושב-ראש השדולה לאיכות הסביבה, אני לא יודע כמה אתה יודע אילו נזקי טבע נעשו על-ידי מפעלי ים המלח, בכל האזור המשיק, רק בגלל האקסטריטוריאליות שלהם.

רוני בר-און: מדינה בתוך מדינה.

שאול יהלום: אם תגיע למסקנה אחר-כך שכן יש צורך, יטען מישהו שזה נושא חדש.

שאול יהלום: הרי אתה היושב-ראש, אני מעביר הכול אליך.

רוני בר-און: אתה רוצה לחזור עם החוק הזה לקריאה ראשונה, בגלל שאני אפיל לך אותו על סעיף אחד בנושא חדש?

רוני בר-און: אני מציע לך שתוציא את הנושא הזה, ומה שהעברת בקריאה ראשונה עבר בקריאה ראשונה.

רוני בר-און: הרי אני לא רוצה לשים מכשול לפניך.

אנה שניידר: זאת היתה הסיבה שהעליתי את זה כאן.

אנה שניידר: אם תחליטו להוציא את זה, זה יוצא.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: נאשר את זה בהוצאת הסעיף.

רוני בר-און: אם כך, ההצעה היא שאנחנו מאשרים בקריאה ראשונה את הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון מס' 31)(אבטחת חברי הכנסת), התשס"ד-2004, כפי שהיא, כמוצע על-ידי ועדת המשנה.

רוני בר-און: כמו כן, אנחנו מאשרים את הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 12)(סמכויות משמר הכנסת וסדרניה), התשס"ג-2004, לחסר סעיף 18 בהצעת החוק, שמתייחס להוספת סעיפים 27(א) ו-27(ב).

רוני בר-און: לאחר שהעניין יובא לקריאה ראשונה במליאת הכנסת, ובהנחה שהוא יאושר על-ידי מליאת הכנסת, ההתקדמות לקריאה שנייה ושלישית לא תהיה אלא לאחר שיתקיימו בירורים במליאת ועדת הכנסת בנושאים שנקבע.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הסיכום הזאת, כפי שגובשה על-ידי חברת הכנסת גלאון?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – 1

רוני בר-און: אני קובע שברוב דעות, בהימנעות אחת, ההצעה התקבלה.

רוני בר-און: הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 3)(ביטול הודעה לכנסת על מילוי מקום שר), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת גדעון סער – הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית

רוני בר-און: הנושא הבא: הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 3)(ביטול הודעה לכנסת על מילוי מקום שר), התשס"ד-2004 (כ/34), של חבר הכנסת גדעון סער – הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רוני בר-און: במקרה זה אפשר לומר שהמצב הקיים הוא פארסה, שיש ערמה של הודעות ואנחנו מקבלים הודעות על יציאה של שר, אחרי ששמענו הודעות על חזרתו, וכיוצא בזה.

רוני בר-און: אנחנו מודים לחבר הכנסת סער, שימנע את הצורך בנייר.

זהבה גלאון: זאת הצעה מאוד בעייתית.

זהבה גלאון: אני רוצה לדבר במליאה בהסתייגות.

זהבה גלאון: לכאורה אני יכולה להבין את הכוונות הטובות של ההצעה הזאת, למנוע את הבלגאן במליאה.

זהבה גלאון: אבל ההצעה הזאת היא בעייתית, כי היא באה להסתיר ולמנוע מחברי הכנסת מידע לגבי נסיעות השרים בזמן אמיתי.

שאול יהלום: לפעמים מרוב דברים שהתקשורת מכניסה לנו לראש, אנחנו שוכחים את המטרה הראשונה.

שאול יהלום: אנחנו חושבים שכל ההודעה הזאת היא כדי ששרים לא ייסעו.

שאול יהלום: אבל למעשה לא זאת המטרה שהיתה.

שאול יהלום: לכול שר יש ממלא-מקום כשהוא בחוץ-לארץ, וחברי הכנסת צריכים לדעת מי ממלא-המקום.

שאול יהלום: אם אני שואל שאילתא, אם אני קורא בעיתון על שערורייה ומתקיף, אני צריך לדעת את מי את אני צריך להתקיף.

שאול יהלום: זה תפקידו של חבר הכנסת.

רוני בר-און: הצעת החוק לא מונעת ממך את האינפורמציה הזאת.

שאול יהלום: היא מונעת.

שאול יהלום: העובדה שמודיעים אחרי הזמן, זאת פאשלה גדולה.

שאול יהלום: אבל מלכתחילה הכוונה היתה שיושב-ראש הכנסת מקבל הודעה ממזכיר הממשלה ומודיע מי ממלא את מקומו של שר שנעדר.

שאול יהלום: לכן אני פונה למציע ומבקש ממנו להוריד את הצעתו, משום שהדברים הם חלק מההתנהלות הדמוקרטית.

עמרי שרון: בעבר, כשהיו פחות דרכי תקשורת וכל הדברים נראו אחרת, היתה חשיבות לעובדה שמישהו נעלם מפה לשבוע או לחודש, אי-אפשר למצוא אותו במסתרי קמצ'טקה.

עמרי שרון: עם היכולות של היום אין בכך צורך.

עמרי שרון: מצד שני, מעבירים את המידע הזה.

עמרי שרון: השאלה היא אם מודיעים את ההודעה הזאת במליאה, שהיא מעוררת גיחוך, או לא.

גדעון סער: לצערי המתנגדים אינם מכירים את המצב החוקי הקיים.

גדעון סער: שאול יהלום, ידידי, זוכר את ההסדר כפי שהיה כשהוא היה שר.

גדעון סער: היום אין חובת מילוי מקום כאשר נעדר שר מן הארץ.

גדעון סער: החוק שונה.

גדעון סער: היום יש תקשורת, אין בעיה להשיג את האנשים, וזאת רק רשות שקיימת, לפי חוק 24(א) לחוק יסוד: הממשלה.

גדעון סער: הרשות הזאת קיימת לאו דווקא בהקשר של נסיעה, אלא במקום שיש צורך בכך לחברים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אין חשש להסתרת מידע, רחמנא ליצלן, מכיוון שאפשר להחליף את ההסדר הזה בהסדר שקיים – או הסדר של הודעה בכתב או הסדר של פרסום ברשומות.

גדעון סער: אבל אני רוצה להבהיר מדוע ההסדר הזה הוא חריג בנוף החקיקתי שלנו.

גדעון סער: ההסדר הזה קיים בסעיף 9 לחוק הממשלה, ובו מוזכרים כל המקרים שבהם מודיעה הממשלה לכנסת באמצעות המליאה, שלא על דרך הפרסום ברשומות.

גדעון סער: המקרים המובאים הם: מילוי מקום של ראש הממשלה – ובעניין הזה אין לי טענה; מתן פסק-דין – ומדובר בעבירה שיש עמה קלון; הפסקת כהונה של ראש ממשלה; התפטרות של ראש ממשלה; ראש ממשלה שנפטר או נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו; הפסקת כהונת שר; הפסקת כהונת סגן שר; קביעת ראש ממשלה בפועל; העברת שטחי פעולה ממשרד למשרד.

גדעון סער: כל אלה הם נושאים שיש להם חשיבות מבחינה קונסטיטוציונית.

גדעון סער: אתה יכול להבין איזה טעם יש להקראה שלהם במליאה.

גדעון סער: לעומת זאת, בשורה אחרת של מקרים, בסעיף 10, יש פרסום של הודעה ברשומות.

גדעון סער: אנחנו יודעים שיש חזקה שהדבר הזה מתפרסם בפומבי.

גדעון סער: אבל מדובר בדברים הרבה יותר חשובים, למשל בבקשה להביע אי-אמון בממשלה, בהעברת ראש ממשלה מכהונתו, בהודעת נשיא המדינה, כולל בהחלטת נשיא המדינה להטיל את הרכבת הממשלה על פלוני או על אלמוני.

גדעון סער: לכול אלה מספיקה הודעה ברשומות, ולא צריך הודעה במליאה.

גדעון סער: לא בכדי באחת הפעמים שיושב-ראש הכנסת ראה את הפארסה הזאת במליאה, הוא אמר שהדבר הזה חייב להיפסק.

גדעון סער: לקחתי את זה על עצמי, ואני מציע לתמוך בהצעת החוק.

רוני בר-און: יש הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, עסאם מח'ול ואחמד טיבי.

רוני בר-און: ההסתייגות אומרת: בסעיף 1(ב) בסופו יבוא: על-ידי הנחתה על שולחן הכנסת.

רוני בר-און: מי בעד ההסתייגות?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – 4 נמנעים – אין אני קובע שברוב דעות ההסתייגות נפלה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצביע על הצעת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הממשלה (תיקון מס' 3)(ביטול הודעה לכנסת על מילוי מקום שר), התשס"ד-2004.

רוני בר-און: מי בעד תיקון סעיף 9 בנוסח המונח לפניכם?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 4 נגד – 2 נמנעים – 1 אני קובע כי ברוב דעות ובנמנע אחד הצעת החוק עברה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

רוני בר-און: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום

רוני בר-און: אנחנו עוברים לקביעת ועדות לדיון בהצעות חוק ובהצעות לסדר-היום.

רוני בר-און: הנושא הראשון הוא הצעת חוק המים (תיקון- זכות למים וייעודם), התשס"ג-2003, של חבר הכנסת שלום שמחון, והצעת חוק הזנה במוסדות חינוך, התשס"ד-2003, של חברת הכנסת יולי תמיר וקבוצת חברי הכנסת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אומנם שוחחתי עם חברת הכנסת תמיר, אבל אני מציע לדון בשני הנושאים האלה אחרי הפגרה, מכיוון שלא הוכנו רשימות מסודרות, תוך כדי התייעצות, שמשקפות את כל הסיעות.

גדעון סער: ראיתי שיש סיעות קטנות שיש להן שני נציגים ויש סיעות שאין להן נציגים בכלל.

רוני בר-און: חברת הכנסת תמיר, האם אנחנו יכולים להעביר את זה לאחר הפגרה?

יולי תמיר: נסכים על רשימה ונגיש אותה בישיבה הראשונה של ועדת הכנסת לאחר תום הפגרה.

רוני בר-און: אני אביא את זה מייד אחרי הפגרה, אבל אני לא יכול להתחייב שזה יהיה בישיבה הראשונה.

יולי תמיר: מקובל עלי, הכוונה היא שזה לא יידחה.

רוני בר-און: אם כך, בהסכמתך אנחנו דוחים את הנושא.

רוני בר-און: האם הסיכום בנושא הצעת חוק המים הוא על דעת המציע, חבר הכנסת שמחון?

גדעון סער: הדבר הזה לא סוכם.

גדעון סער: כאשר אנחנו מקימים ועדות, המציע הוא חשוב, אבל גם כל חלקי הבית.

גדעון סער: קבענו שהנושא יידון בוועדה משותפת, אבל לא הועברו שמות.

רוני בר-און: אם כך, זאת האחריות שלהם להעביר שמות.

רוני בר-און: הצעת חוק העמותות (תיקון – כשירות לקטין לשמש חבר עמותה), התשס"ג-2003, של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת החוקה, חוק ומשפט או לוועדה לזכויות הילד.

רוני בר-און: חברת הכנסת פינקלשטיין, מה את מבקשת?

גילה פינקלשטיין: ועדת חוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: בוודאי.

רוני בר-און: יש שם בעיה מבנית סטטוטורית מאוד חמורה.

רוני בר-און: אם אתה נותן כשירות לקטין לשמש כחבר בעמותה, אתה למעשה עוקף את חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, כי לקטין ככזה אין זכויות לא לחוב ולא לזכות.

רוני בר-און: ברגע שהוא נהיה דירקטור באמצעות העמותה, הוא עושה חבויות וזכויות, וזאת בעיה לא פשוטה.

רוני בר-און: אבל בוודאי לא ועדה לזכויות הילד יכולה לדון בעניין הזה.

רוני בר-און: מי בעד להעביר את הנושא לוועדת חוקה, חוק ומשפט?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יועבר לדיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: אני מברך אותך, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

רוני בר-און: הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)(תיקון – תחולת התיקון לחוק ההסדרים 1992), התשס"ד-2004, של חברי הכנסת אברהם הירשזון, אלי אפללו וקבוצת חברי כנסת.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את החוק לוועדת הכספים או לוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: חבר הכנסת אפללו, לאן אדוני רוצה שהנושא יעבור?

אלי אפללו: לוועדת הכספים.

רוני בר-און: האם יש פה מישהו שדורש שהנושא יעבור לוועדת הכלכלה?

רוני בר-און: אין.

רוני בר-און: אם כך, מי בעד שהנושא יעבור לוועדת הכספים?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת הכספים.

רוני בר-און: הצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – הסכם בין הורים שאינם נשואים), התשס"ד-2003, של חבר הכנסת אילן שלגי וקבוצת חברי כנסת.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדה למעמד האישה, לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות או לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: חבר הכנסת שלגי ביקש שהנושא יעבור לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: מי בעד להעביר את הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רוני בר-און: הצעה לסדר-היום בנושא: "הסיכול הממוקד בעזה – ההשלכות המדיניות", של חברי הכנסת מגלי והבה, אחמד טיבי, אופיר פינס-פז וזהבה גלאון.

רוני בר-און: לא נשמעו הצעות לאיזו ועדה להעביר את הנושא.

רוני בר-און: מה אתם מציעים?

אחמד טיבי: אני מציע שהנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון, בתנאי שיזמינו אותנו לישיבה כמוזמנים.

שאול יהלום: כן, מזמינים את המציעים.

רוני בר-און: אני לא יודע להתחייב בשם ועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: אם אתה רוצה לבדוק את זה, תבדוק את זה עם הוועדה ותחזור אחרי הפגרה.

אחמד טיבי: אני מבקש שהנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: מי בעד שהנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: הצעת לסדר-היום בנושא: "חילופי שטחים בין פלסטינים לישראל – פרטי תוכנית טייבה תמורת סיפוח אריאל לישראל", של חבר הכנסת משה כחלון.

רוני בר-און: חבר הכנסת כחלון הציע להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – 3 נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: הצעה לסדר-היום בנושא: "המצב הכלכלי הקשה של הרשויות הבדואיות בישראל", של חבר הכנסת איוב קרא.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדת הפנים ואיכות הסביבה או לוועדת הכספים.

רוני בר-און: האם מישהו יודע מה מציע חבר הכנסת איוב קרא?

אחמד טיבי: הוא חבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: מי בעד שהנושא יעבור לוועדת הפנים ואיכות הסביבה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

רוני בר-און: הצעה לסדר-היום בנושא: "החזרת הכספים שהוחרמו בבנקים ברמאללה", של חבר הכנסת אריה אלדד.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הנושא לוועדת הכספים או לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: חבר הכנסת אלדד מבקש שהנושא יידון בוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – 2 נמנעים – אין ברוב דעות הנושא עבר לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: הצעת חוק אנשי צבא דרום לבנון ומשפחותיהם, התשס"ג-2003, של חבר הכנסת יצחק הרצוג.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת הפנים ואיכות הסביבה או לוועדת החוץ והביטחון.

רוני בר-און: חבר הכנסת הרצוג, מה אתה מעדיף?

יצחק הרצוג: יש פה גם הצעה של חבר הכנסת סער להעביר לוועדת הכספים.

יצחק הרצוג: אני מסכים שהנושא יעבור לוועדת הכספים.

רוני בר-און: מי בעד שהנושא יעבור לוועדת הכספים?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – 1 נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת הכספים.

רוני בר-און: הצעת חוק הלוואות לדיור (תיקון – ועדה מיוחדת), התשס"ג-2003, של חבר הכנסת משה גפני.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת הכלכלה או לוועדת הכספים.

משה גפני: הנושא לא כרוך בעלות כספית, מדובר על ועדה מיוחדת שנמצאת בממשלה, ואני מבקש להרחיב אותה לגבי הנושא הזה.

משה גפני: אני מבקש שהנושא יידון בוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: מי בעד שהנושא יידון בוועדת הכלכלה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יידון בוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – לחצן מצוקה), התשס"ג-2003, של חברת הכנסת זהבה גלאון.

שאול יהלום: זה נושא שקשור לוועדת העבודה והרווחה.

רוני בר-און: נוכח היעדרו של יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, שהיה פה והלך לענייניו, ומכיוון שאני לא רוצה להרבות מחלוקת בעניין הזה, ומכיוון שהמציעה הבטיחה לממשלה שהצעת החוק לא תתקדם עד שהממשלה תבוא עם ורסיה מעמה, ומכיוון שגם אני הבטחתי לשר המשפטים שזה לא יתקדם – אנחנו נחליט בעניין הזה מייד אחרי הפגרה.

רוני בר-און: הצעת חוק הבנקאות רישוי (תיקון – איסור החזקת קופת גמל ע"י הבנק), התשס"ד-2004, של חבר הכנסת יצחק כהן וקבוצת חברי הכנסת.

רוני בר-און: נשמעו הצעות להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים או לוועדת הכלכלה.

גדעון סער: אני בעד ועדת הכספים.

רוני בר-און: מי בעד שהנושא יעבור לוועדת הכספים?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הנושא יעבור לוועדת הכספים.

רוני בר-און: קביעת סדרי דיון לוועדות הכנסת בימי הפגרה

רוני בר-און: אנחנו צריכים להתיר לוועדות הכנסת עבודה בפגרה.

רוני בר-און: לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הכספים אנחנו מתירים בדרך-כלל ללא הגבלה.

רוני בר-און: בדרך-כלל לוועדות אחרות אנחנו מתירים עד חמש ישיבות.

רוני בר-און: חבר הכנסת אילן שלגי, יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, ביקש שבע ישיבות בפגרה.

שאול יהלום: אני מציע שנתיר חמש ישיבות לכול הוועדות.

גדעון סער: מה קורה עם ועדות משנה?

דוד לב: זה חל גם על ועדות משנה.

רוני בר-און: ההצעה שלי אפוא: לחוץ וביטחון ולכספים – ללא הגבלה; לוועדת החינוך, לפי בקשתו, שבע ישיבות; לכול הוועדות האחרות – עד חמש ישיבות, כולל ועדות המשנה.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין אני קובע שההצעה הזאת עברה פה אחד.

רוני בר-און: אני מודה לכם על הפעילות שלכם במושב הזה.

רוני בר-און: אני מאחל לכולכם פגרה נעימה, חגים כשרים ושמחים ויום עצמאות שמח.

רוני בר-און: כל טוב לכם ולכל בית ישראל.