ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 139, 2004-04-29 10:00

אברהם הירשזון: שלום לכולם, אני מבקש לפתוח את הישיבה.

אברהם הירשזון: הנושא הראשון – אישור מוסדות ציבור לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

רחל נוימן: הרשימה מונחת לפני חברי הכנסת.

רחל נוימן: אשמח לענות על שאלות.

אבשלום וילן: אני בעד אישור הרשימה, וכן הלאה, אבל ראיתי שם – עמותה בנווה דקלים.

אבשלום וילן: מה דינה של העמותה אם אכן ראש הממשלה יצלח בצעדיו, ואני מקווה שכן, והיא תעבור למקום אחר?

אבשלום וילן: מה קורה במקרה כזה?

רחל נוימן: למעשה היא צריכה להעביר את כל רכושה ואת כספה למוסד ציבורי אחר.

רחל נוימן: זה אחד התנאים של כל מוסד ציבורי.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: עוד שאלות?

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: אישרנו את העמותות לעניין סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לנושא הבא – הפיכת מע"צ לחברה.

אברהם הירשזון: ביקשנו בפעם הקודמת סקירה בנושא הזה, לפני שנאשר דברים בוועדת הכספים.

אלכס וישניצר: שלום לכם.

אלכס וישניצר: למי שלא יודע – מע"צ: מחלקת עבודות ציבוריות של מדינת ישראל, הוקמה ב- 1921 על ידי המנדט הבריטי.

אלכס וישניצר: המנהל הראשון של הגוף הזה היה קצין בריטי.

אלכס וישניצר: באותה תקופה מע"צ עסקה בסלילת כבישים בין עירוניים וכבישים בכלל, וגם עסקה בהקמה של מבני ציבור לפי הזמנות של המדינה.

אלכס וישניצר: למע"צ יש מעגל של הרבה מאד עשייה, ועשייה של ממש, בכל רחבי המדינה.

אלכס וישניצר: אני חושב שכולם מכירים את הדבירם ואין טעם לחזור עליהם בישיבה הזו.

אלכס וישניצר: על מנת לתת עדכונים מבחינת המלאי, או מה שנעשה במהלך אותן שנים: היום מע"צ מטפלת בכ- 6,400 כבישים ברחבי המדינה.

אלכס וישניצר: כפי שאתם רואים במצגת, הנכסים הם לא מעטים.

אלכס וישניצר: שילוט ותמרורים – 90,000, עמודי תאורה- 80,0000.

אלכס וישניצר: אלה שטחים לא מבוטלים וכל זה נמצא באחזקה שוטפת של 24 שעות ביממה, על ידי מע"צ.

אלכס וישניצר: בספטמבר בשנה שעברה קיבלה הממשלה החלטה להפוך את יחידת הסמך מע"צ לחברה ממשלתית, וזה מה שהתבקש על ידי לבצע בפועל, בתקופה מאז ועד היום.

אלכס וישניצר: במהלך הקמת החברה למדנו לא מעט לאן דרכנו, מה החזון, למה אנחנו רוצים לשאוף, למה רוצים להגיע.

אלכס וישניצר: לצורך כך התחלנו מזה שלמדנו מה קורה באותן מדינות שאליהן אנחנו רוצים להגיע מבחינת נפחי התנועה, חופש התנועה, בטיחות בדרכים וכך הלאה.

אלכס וישניצר: הרבה מאתנו נוסעים לחו"ל, ורובנו חושבים שטוב שם בכבישים, רחב ונוח לנסוע, ולא מבינים למה אצלנו זה לא כך.

אלכס וישניצר: יש לכך סיבות.

אלכס וישניצר: קל מאד לשאול ולשאוף אבל קשה ליישם.

אלכס וישניצר: על מנת לתת כיוון – היום, כל מדינה אירופאית שאליה אנחנו רוצים להגיע נמצאת ברמת צפיפות של כ- 450 כלי רכב ל- 1000 נפש.

אלכס וישניצר: אנחנו נמצאים ברמה של 309 כלי רכב ל- 1000 נפש, ויחד עם זאת, מבחינת הצפיפות בכבישים, מבחינת רשת הכבישים, ואראה לכם את זה בגרף, בהמשך, אנחנו נמצאים בצפיפות על.

אלכס וישניצר: כלומר, לקחנו כאייטם 8 או 9 מדינות הכי מפותחות באירופה, דרום אפריקה, אוסטרליה וכך הלאה.

אלכס וישניצר: אתם תראו שלפי הגרף אנחנו נמצאים בצפיפות מירבית.

אלכס וישניצר: משמעות הדבר: תאונות, קושי בתנועה, וכך הלאה.

אלכס וישניצר: מה שמפורט כאן זה כל מה שלקחנו לשריון בתהליך של הקמת החברה.

אלכס וישניצר: עיקר המסר של הקמת החברה והחזון העיקרי שלנו – מצד אחד לתת שירות מיטבי לאזרח, כך שיוכל להיכנס בבוקר לרכבו ולנוע בכבישים בין עירוניים עם מצב רוח מרומם, וגם יחזור הביתה עם אותו מצב הרוח.

אלכס וישניצר: על מנת להגשים את החזון הזה, היעדים חייבים להיות מבוססים על בסיס הנדסי וכלכלי, גרידא.

אלכס וישניצר: זה, למעשה, מה שהנחה אותנו ומה שהביא אותנו למסקנה ומוכיח – שמוכרחים להתייעל בתהליך.

אלכס וישניצר: אחרי שלמדתי את החברה מהר מאד הגעתי למסקנה שהחלטת הממשלה היא נכונה.

אלכס וישניצר: חייבים להתייעל ולהיכנס לעידן חדש מבחינת הפעילות.

אלכס וישניצר: שם החברה הוא – מע"צ, החברה לאומית לדרכים בישראל.

אלכס וישניצר: ראינו לנכון והקפדנו על כך להשאיר את השם, כמותג.

אלכס וישניצר: מע"צ יכולה אך ורק להתגאות בכל מה שהיא עשתה.

אלכס וישניצר: הקפדנו על כך שאכן יישאר המותג.

אלכס וישניצר: מבחינת תחומי האחריות, ולמדנו גם את מה שקורה בחו"ל – יש אך ורק גוף אחד שמוביל את התשתית הבין עירונית במדינות אחרות.

אלכס וישניצר: לא בריא ולא רצוי שמספר גופים יובילו את אותה תשתית.

אלכס וישניצר: אני חושב שעל זה הגענו לקונצנזוס גם עם אגף התקציבים, גם עם החשב הכללי ועם כל האוצר – שמע"צ חייבת להמליץ על מדיניות תשתית כבישית וגם ליישם אותה בפועל.

אלכס וישניצר: אני מדבר באופן ספציפי על חשיבות של חיזוק וקידום הגוף הזה ברמה לאומית, על מנת שגם גופים אחרים יכולים לעשות, בהתאם לסטנדרטים שייקבעו על ידי מע"צ, את העבודה ברמה הטובה ביותר.

אלכס וישניצר: מע"צ חייבת להיות גם הגוף שמייעץ לממשלה בתחום המקצועי גרידא.

אלכס וישניצר: היא חייבת לייעץ לממשלה בתחומים כתכנון ובניה, כלומר- המהויות של התכנון עצמו, במחקר ופיתוח, בתחום של בטיחות בדרכים, בתחום של איכות הסביבה, אבטחת איכות וניהול ובקרת התנועה.

אלכס וישניצר: עיקר ההתמקדות שלנו בתהליך ההקמה היתה מבוססת על בטיחות.

אלכס וישניצר: אני אזכיר שעד היום אנחנו סובלים ממחלה של תאונות קטלניות – 486 תאונות בשנה שעברה מול כ-230 הרוגים כתוצאה מטרור.

אלכס וישניצר: כלומר, הקטלניות בכבישים עדיין קיימת, עדיין פוגעת בצורה מאד ישירה.

אלכס וישניצר: אם נדבר במונחים כספיים, אז הנזק המשוער שהמדינה סופגת מתאונות מסוג זה כל שנה הוא סביב 13 מיליארד שקל, ומדובר רק על תאונות קטלניות ולא על תאונות אחרות.

אלכס וישניצר: מה התחומים העיקריים של פעילות החברה העתידית?

אלכס וישניצר: כפי שכולם יודעים, החברה עוסקת בתכנון, פיתוח, אחזקה, ניהול, בקרה ומו"פ - גם היום.

אלכס וישניצר: החברה חייבת לפתח ולקדם את התחומים האלה, וחייבת להיות מתכנן על מבחינת מדינת ישראל בתחום רשת הכבישים הבין עירונית.

אלכס וישניצר: כפי שאמרתי קודם – מע"צ מתחזקת כ- 7,000 ק"מ של כביש.

אלכס וישניצר: לתחזק כביש, מבחינתנו, זה כמו לבנות כביש.

אלכס וישניצר: החכמה היא לא רק לבנות אלא לתחזק ברמה מאד נאותה.

אלכס וישניצר: בתחום הזה למדנו וניתחנו, ואנחנו מכינים הרבה מאד מודלים חדשניים, על מנת לתת ביטוי של כל מה שביצענו בעבר, על מנת שנוכל, באמת, לתחזק את זה ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות.

אלכס וישניצר: אחד מסודות ההצלחה בתחום של צפיפות בכבישים הוא ניהול ובקרה נאותים.

אלכס וישניצר: נכון להיום אנחנו נמצאים בשלבים הראשונים של הדרך בבקרה בתנועה.

אלכס וישניצר: אנחנו שולטים בכמות קטנה של צמתים ואזורים קריטיים מבחינת התהליך, אבל יחד עם המשטרה יש לנו מוקד תנועה, שלמעשה – כל רשתות הרדיו וכל המקורות ניזונים מהמוקד הזה.

אלכס וישניצר: הוא ממוקם בבית דגן.

אלכס וישניצר: אנחנו עובדים שם במשותף עם המשטרה, ובהרבה מאד מקרים אנחנו פותרים הרבה מאד בעיות בתהליך.

אלכס וישניצר: המוקד גם מהווה שירות לאזרח.

אלכס וישניצר: כל אזרח שיש לו בעיה כזו או אחרת יכול לפנות לאותו מוקד ולקבל שירות כמו שבכל מוקד עירוני, וכך הלאה.

אלכס וישניצר: לגבי בטיחות בדרכים – ב-10 השנים האחרונות מע"צ היתה בתנופה וביצעה הרבה מאד עבודה.

אלכס וישניצר: כולנו מרגישים את זה.

אלכס וישניצר: הנושא של בטיחות בדרכים הוא נושא אקוטי מאד.

אלכס וישניצר: כלכלית, כל השקעה בתשתית נכונה שמונעת תאונות דרכים – היחס הוא דולר מול 3 דולר חיסכון בתהליך.

אלכס וישניצר: זו נקודה מאד חשובה.

אלכס וישניצר: בימים אלה סיימנו עבודה מאד קפדנית עם צוות אקדמיה בראשותו של ד"ר בקר, ולמעשה- איתרנו את כל הנקודות, את כל הקטעים והאזורים האדומים, הבעייתיים, ויש כאלה לא מעט, מצד אחד.

אלכס וישניצר: בתקציב העתידי, תקציב החומש – בטיחות בדרכים, מבחינתנו, לקח חלק אופטימלי מבחינת ההשקעה.

אלכס וישניצר: כמובן שאין בלי פרוגרמת תכנון ארוכת טווח.

אלכס וישניצר: אנחנו, בימים אלה, סיימנו הכנה של תכנית חומש, ואחרי שהיא תוצג בפני רפרנטים של האוצר, דירקטוריון וכל הגורמים הרלבנטיים, אנחנו ב- 2005 ניכנס לפעילות לפי תכנית מוגדרת, והאי אוכפת, למעשה, הרבה מאד, גם בתחום הפיתוח, גם בתחום האחזקה הבטיחות והבקרה.

אלכס וישניצר: מי שעובד בתחום התשתיות יודע שמע"צ זה גוף שתמיד אפשר לקבל ממנו אינפורמציה, מרמה תכנונית בסיסית ועד לרמה תכנונית ומדעית – על.

אלכס וישניצר: המו"פ הקטן שלנו והמעבדות נותנות שירות בכל רחבי המדינה, כולל כל החברות שעובדות היום בשטח – גם "נתיבי איילון", גם "דרך ארץ", "יפה נוף", "מוריה".

אלכס וישניצר: כל החברות שעובדות בתשתית פונות אלינו לצורך קבלת נתונים בסיסיים, הנחיות תכנון וכל מה שקשור לכך.

אלכס וישניצר: אנחנו, בתשתית, לא מעט סובלים מרב גווניות בדברים שצריכים להיות מאד סטנדרטיים.

אלכס וישניצר: סטנדרטיזציה בתהליכים זה אחד מהכבלים של כל העולם.

אלכס וישניצר: אין טעם בהנדסה מדויקת להשתמש בדברים שונים שהם לא חדשניים, אם יש דברים סטנדרטיים, ולפי זה צריך לעבוד.

אלכס וישניצר: אחת מה מהמשימות החשובות שלנו זה פשוט לסטנדר את כל מה שאפשר לעשות בהליכים הנדסיים, כך שכל המדינה תעבוד לפי סטנדרטים מוגדרים, כולל תקינה.

אלכס וישניצר: היום התקנים בתחום התשתית סובלים מחסר.

אלכס וישניצר: יזמנו, יחד עם מכון התקנים הישראלי, פעולה מאד רחבה, דווקא לא להתחיל לעשות תקנים חדשים, כי זו פרוצדורה מאד ארוכה, אלא פשוט לאמץ סטנדרטים שקיימים בעולם.

אלכס וישניצר: ארצות הברית ומדינות מתקדמות באירופה ביצעו מספיק סטנדרטים שמאפשרים לעבוד גם לפי שיטה אחידה וגם לפי שיטה מאד מתקדמת.

אלכס וישניצר: בתחום מחקר ופיתוח יש מושג שנקרא "אספלט שקט".

אלכס וישניצר: זה פרי המצאה של מע"צ של מדינת ישראל.

אלכס וישניצר: זה אספלט כלוא אוויר והנסיעה עליו היא שקטה.

אלכס וישניצר: מגע הצמיג שקט.

אלכס וישניצר: בשקף הבא תוכלו לראות פירוט של כל התחומים בהם אנחנו מתכוונים לפעול.

אלכס וישניצר: מפאת קוצר הזמן לא אכנס לכל דבר.

אלכס וישניצר: הנושא של quality control הוא סוד ההצלחה של כביש 6.

אלכס וישניצר: כאשר משווים לכבישים אחרים, התשובה שלנו היא – נחיה ונראה.

אלכס וישניצר: צריך לתחזק את המלאי.

אלכס וישניצר: דבר שני – צריך להקפיד מאד על רמת הביצוע שתהיה איכותית.

אלכס וישניצר: אם נצליח להשגיח ולהבטיח איכות ברמה מאד גבוהה, תראו שכל הכבישים שלנו יהיו ברמה, בהתאם.

אלכס וישניצר: בשקף שלפניכם יש פירוט של תפיסה איך להקטין את הגודש בכבישים.

אלכס וישניצר: בין המטרות העיקריות שלנו זה להקטין את הגודש בכבישים.

אלכס וישניצר: אתם ודאי שומעים שבימים האלה הולכים לצאת לביצוע כבישי על מהירים.

אלכס וישניצר: לדוגמה – יצא עכשיו למכרז כביש 431, כביש מהיר שמאד מאד מורכב מבחינה הנדסית.

אלכס וישניצר: הוא כולל 27 מחלפים, 3 מנהרות, עלותו 1.5 מיליארד שקל.

אלכס וישניצר: זה כביש רוכב שמחבר את כל האזור של ראשון – מודיעין, כביש שיפתור את הגודש של האזור הדרומי של מטרופולין תל אביב.

אלכס וישניצר: בשלב מעט מאוחר יותר יצא לדרך כביש 531 שיהיה צפונית למטרופולין תל אביב, באזור כפר סבא-רעננה, והכביש הזה יעזור לכל כבישי האורך – 246, כך שתמיד אפשר יהיה, למי שמטרתו לעקוף את האזורים הפקוקים, דרך הכביש הזה.

אלכס וישניצר: בהמשך ייצאו לדרך כבישים יותר צפוניים – כביש עוקף קריות, כביש 9 המחבר לכביש 6, וכך הלאה.

אלכס וישניצר: למעשה, כפי שאמרתי, בחומש הקרוב התכנון שלנו הוא להקטין את תאונות הדרכים, לתת מסה של פתרונות בתחום הבטיחות, וכמובן – לתת נוחיות לאזרח.

אלכס וישניצר: לא מעט דיברנו על נושא של הפעלה ואחזקה.

אלכס וישניצר: לצערי הרב, יש תרבות אצלנו שכאשר מבצעים משהו חדש מאד מתפארים בזה ומאד שבעי רצון, אבל אם צריכים לתחזק משהו, ההתייחסות היא טיפה שונה.

אלכס וישניצר: אולי זה עניין של מנטליות.

אלכס וישניצר: אנחנו החלטנו שיהיה דגש מרבי על כל מה שקיים אצלנו, בכבישים.

אלכס וישניצר: הכוונה היא לספור את כל מה שיש במלאי, להביא את זה לרמה בינלאומית, ולתחזק את זה לאורך טווח.

אלכס וישניצר: מדובר על מכרזים ארוכי טווח שמשולבים – בשיקום ואחזקה של 10-15 שנים.

אלכס וישניצר: המטרה היא לתת אינטרס מיוחד לזכיין לבצע את העבודה מלכתחילה ברמה הכי גבוהה שיכולה להיות, כי הוא יודע מראש שהוא צריך לתחזק את זה.

אלכס וישניצר: את אותם מודלים אנחנו רוצים לבצע במסגרת שילוב של המשק הפרטי, ועל זה דיברנו לא מעט בכנסים.

אלכס וישניצר: מדובר על פרויקטים בואריציות של PPP , PFI, BOT וכך הלאה.

אלכס וישניצר: במהלך ה- 6 חודשים האחרונים עבד של צוות של יועצים ועובדים של מע"צ בהקמה של תהליכים בגוף החדש.

אלכס וישניצר: למעשה, החברה הממשלתית תעבוד לפי הסכמים מוגדרים על המדינה.

אלכס וישניצר: ההסכמים יהיו 3 בהרכבם: הסכם תפעול, הסכם נכסים והסכם מעבר.

אלכס וישניצר: אני חושב שאין טעם להתעכב על כך.

אלכס וישניצר: אני מציע שנדבר קצת על המבנה החדש של החברה.

אלכס וישניצר: מע"צ יחידת סמך פעלה על בסיס של 5 מחוזות: צפון, חיפה, מרכז – תל אביב, ירושלים והדרום.

אלכס וישניצר: חוץ מזה היה גם משרד ראשי.

אלכס וישניצר: הדבר היא לא יעיל וגרם להרבה מאד כפילויות בתהליך.

אלכס וישניצר: במבנה החדש, כפי שאתם רואים מצד שמאל, יש 3 מרחבים: צפון, מרכז, דרום.

אלכס וישניצר: לפי הערכתנו, מבדיקה סימוטליבית – גם במבנה כזה יהיה מענה מלא לכל הפעולות.

אלכס וישניצר: זה לא סוד שהמבנה הארגוני של הגוף הישן סבל מחוסר כוח אדם מקצועי, או יותר נכון – סבל מעודף כוח אדם לא מקצועי.

אלכס וישניצר: כוח אדם מקצועי היה מאד חזק, ועדיין יישאר כזה, אך היה עודף של חלק ניהולי – כ- 62% עובדי מנהל, ורק 30 עובדי הנדסה גרידא.

אלכס וישניצר: בגוף החדש, כפי שאתם רואים, מדובר על 12% כוח אדם מנהלי, ו- 72% צוות הנדסי.

יעקב ליצמן: זה הפיטורין?

אלכס וישניצר: זה גם פיטורין.

יעקב ליצמן: כמה?

יעקב ליצמן: והשאלה השניה – האם הסתדרתם עם העובדים בעניין?

קריאה: לא.

אלכס וישניצר: אכן יהיו קיצוצים בגוף, על דעת כולם, כולל העובדים.

אלכס וישניצר: ברור שיש עודף עובדים לא הנדסים בגוף העובדים.

אלכס וישניצר: הנושא הזה ברור.

אלכס וישניצר: נגדיר את זה בצורה קצרה: אנחנו נפטר, אבל לטובת קליטה מחדש בצורה הרבה יותר יעילה, בכמות הרבה יותר גדולה, מכיוון שהתוכנית שלנו, מבחינת היקפי העבודה ומהויות היא הרבה יותר גדולה, ומאד חשובה למשק.

אלכס וישניצר: אני יכול להתחייב, בתור אחד שלמד את העניין, שכל מי שיפוטר, יוצע לו לחזור ולשרת את החברה בצורה אחרת, בצורה הרבה יותר יעילה, וזו המטרה.

אלכס וישניצר: לגבי התקציב – תקציב מע"צ ב-2003, כפי שאתם רואים בשקף, הסתכם בסדר גודל של 2.2 מיליארד שקל, על כל מרכיביו.

אלכס וישניצר: תקציב רגיל, שזה כוח אדם וכן הלאה, היה 160 מליון שקל.

אלכס וישניצר: ב- 2004 קוצץ התקציב ל – 1.6 מיליון שקל, והדבר הביא לבעיות קשות מבחינת פיתוח הפעילות.

אלכס וישניצר: קיצוץ של 30% במקרו הוא דבר מאד כואב.

אלכס וישניצר: לא על זה נדבר עכשיו.

אלכס וישניצר: הקיצוץ בתקציב של 2004 הביא אותנו למצב שלמעשה, בפועל, פרוייקטים נמשכים, שיש לנו בקנה, בלי התחלה של שום דבר – חסר לנו 300 מליון שקל.

אלכס וישניצר: הדבר נדון עכשיו עם אגף התקציבים והחשב הכללי.

אלכס וישניצר: אנחנו בדרך לפתרון של העניין הזה, אבל על מנת להבין איפה אנחנו נמצאים היום – מבחינת האחזקה, למשל, שזה דבר חשוב – אנחנו נמצאים בקיצוץ של 60% נכון להיום, דבר שבהחלט פוגע בתהליך.

אלכס וישניצר: הגרף שלפני

אלכס וישניצר: כם הוא אחד מתוצאות המחקרים שעשינו לאחרונה מבחינת ההשוואות.

אלכס וישניצר: מבחינת

אלכס וישניצר: כם זה – מה הצפיפות בכבישי ישראל.

אלכס וישניצר: אתם רואים שישראל, מול מדינות גרמניה, הולנד, שוויץ, צרפת, ספרד ואחרות, נמצאת בשיא הצפיפות.

אבשלום וילן: למה אין כאן טבלאות לגבי ארצות הברית?

אבשלום וילן: זה מקרי?

אלכס וישניצר: ארצות הברית נמצאת ברמת מינוע של 850 כלי רכב לאלף נפש.

אלכס וישניצר: אנחנו לא יכולים להגיע לשם.

אלכס וישניצר: אנחנו היום ב- 309 כלי רכב לאלף נפש.

אלכס וישניצר: לפי התחזית אנחנו נגיע ל- 450 כלי רכב.

אלכס וישניצר: האזרחים לא יקנו כמות כזו של כלי רכב.

אלכס וישניצר: האירופאים נמצאים ב- 450 כלי רכב לאלף נפש.

אלכס וישניצר: לשם נגיע.

אלכס וישניצר: אם נשים פה את ארצות הברית הם יהיו אפס מבחינת הצפיפות.

אלכס וישניצר: לא תהיה צפיפות.

יעקב ליצמן: יש לכם גם פילוח בתוך כבישי המדינה?

אלכס וישניצר: התשובה היא – כן.

אלכס וישניצר: בגרף הבא אנחנו רואים שצפיפות גורמת באופן ישיר לתאונות קטלניות.

אלכס וישניצר: כל השקעה בתשתית, מבחינת העניין הזה, אתם תראו למה זה יביא, בסופו של דבר.

אלכס וישניצר: מצד ימין זה מה שאתם רואים, מבחינת רמת השירות.

אלכס וישניצר: יש מקדם כזה שנקרא OPI ומבחינתנו, בשפה פשוטה – מה רמת השירות, מה איכות הכבישים בארץ.

אלכס וישניצר: מצד ימין זו הרמה, ומצד שמאל – לאן אנחנו רוצים להגיע, הרמה הבינלאומית.

אלכס וישניצר: היום אנחנו בחצי.

אלכס וישניצר: אם נעבור לגרף הבא – פה אנחנו רואים איפה נמצאת ישראל מבחינת הצפיפות בכבישים.

אלכס וישניצר: אם יאושר לנו תקציב החומש – הסימון הירוק מבטא את המקום שבו נימצא.

אלכס וישניצר: זו היא השקעה מאד אינטנסיבית, אופטימלית, לא מקסימלית.

אלכס וישניצר: אנחנו נימצא, עדיין, מעל גרמניה ובריטניה.

יעקב ליצמן: אבל לא מופיע מה שיהיה בגרמניה ב- 2009.

יעקב ליצמן: גם הם עושים את אותו גרף.

יעקב ליצמן: גם הם יורדים.

אלכס וישניצר: ההשוואה היא על בסיס שווה ערך.

יעקב ליצמן: להיום.

אלכס וישניצר: לגבי רמת הנסועה – אם נשקיע כמו שאנחנו מתכננים להשקיע, מה שרואים פה בירוק – לשם נגיע.

אלכס וישניצר: זאת אומרת, תהיה קפיצה גדולה מאד מבחינת רמת השירות.

אלכס וישניצר: הגרף האחרון, שהוא מאד חשוב – אם נשקיע נכון, בכבישים כמו כביש 79, שהוא כביש מאד בעייתי, או כביש 2 או 1 – רמת הצפיפות, שמבוטאת בצבע סגול, תגיע לרמת הצפיפות באדום, כלומר, היא תוקטן באופן משמעותי מאד.

אלכס וישניצר: כל מה שבסגול זה מה שקיים היום וכל מה שבאדום – לשם אנחנו רוצים להגיע.

יעקב ליצמן: למה כביש אשדוד לא מופיע כאן, הוא אחד הבעייתיים?

אלכס וישניצר: לא.

אלכס וישניצר: יש כבישים יותר בעייתיים.

אלכס וישניצר: אלה העקרונות של בניית התקציב לשנים 2005-2009.

אלכס וישניצר: אנחנו נמצאים בשלבים סופיים של הקמת הכביש הזה.

אלכס וישניצר: הפעלת החברה החדשה, נכון להיום, זה שלב מאד הכרחי ומאד חשוב גם לעובדים וגם בשבילנו.

אלכס וישניצר: ככל שנפעיל את התהליך הזה יותר מהר זה יכאב פחות, התהליכים יהיו הרבה יותר יעילים והרבה יותר חשובים.

אלכס וישניצר: אני מודה לכם.

אברהם הירשזון: תודה לך על הסקירה הממצה.

אברהם הירשזון: הגיעו נציגי העובדים לכאן.

אברהם הירשזון: לא זימנו אותם, כי אנחנו לא דנים בהפיכת מע"צ לחברה.

אברהם הירשזון: אלינו מגיעים, בדרך כלל, נושאים שהם בהחלטה.

אברהם הירשזון: אנחנו רצינו לדון בנושא הזה רק משום שאנחנו מאשרים העברות תקציביות.

אברהם הירשזון: רצינו לדעת על מה המושגים.

אברהם הירשזון: מאחר ונציגי העובדים הגיעו, אי אפשר שלא להקשיב להם.

אברהם הירשזון: אני אשמח לשמוע אתכם.

אבשלום וילן: אני רוצה לשאול לפני כן – אני רואה שהתקציב שלכם הוא מתחת למינימום ההכרחי, וזה בניגוד למה שהאוצר הצהיר בפני הוועדה, שבתשתיות עומדים להשקיע.

אבשלום וילן: כל ילד יודע את הפיגור שיש לנו היום בתשתיות, בכבישים.

אבשלום וילן: עכשיו אתה מראה שהתקציב שלך קטן, ואני מבין שבגלל החיכוכים, ונשמע מהעובדים עוד מעט, ובמשך 4 חודשים הדברים לא זזים.

אבשלום וילן: כלומר, הפיגור, אחרי כל זה, עוד יותר גדל.

אבשלום וילן: השאלה היא מה עושים עם זה.

אהוד רצאבי: שמעתי שיש לכם כוונה להטיל קנסות על נהגים סוררים שעושים נזקים.

אהוד רצאבי: רציתי לדעת אם זה נכון ומה התוכנית לגבי הדבר הזה.

אהוד רצאבי: הדבר השני – האם זה פותח אפשרות לנהגים שהרכב שלהם נפגע כתוצאה מאחזקה לקויה שלכם לתבוע אתכם?

אלכס וישניצר: קודם כל, לשאלתו של חבר הכנסת וילן – מה שהוצג פה שזה תקציב של 2004.

אלכס וישניצר: אנחנו עובדים עכשיו על תקציב חומש של 2005-2009.

אלכס וישניצר: התקציב הרצוי, המבוקש מבחינתנו, הוא סדר גודל של 4 מיליארד שקל לשנה.

אלכס וישניצר: לא צריך להיבהל מזה, כי הרבה מזה זה שיתוף עם הסקטור הפרטי.

אלכס וישניצר: זה הרבה ב- PFI וכן הלאה.

אלכס וישניצר: זאת אומרת, לשאלתך – התקציב העתידי, הכללי, הוא כ- 4 מיליארד שקל לשנה.

אלכס וישניצר: זה מה שאנחנו מבקשים וזה טרם אושר.

אלכס וישניצר: התקציב הארגוני, ניהולי, בתוכנית החומש, הולך וקטן בערך ב- 30%.

אלכס וישניצר: משנת 2004 לשנת 2005 התקציב הארגוני יוקטן ב- 50 מיליון שקל.

אלכס וישניצר: לשאלה האם אנחנו מתכוונים לגבות קנסות – אז קודם כל זה לא קנסות.

אלכס וישניצר: מי שפוגע ברכוש צריך לשלם עבור פגיעה ברכוש.

אלכס וישניצר: אנחנו פשוט נאכוף את זה.

אהוד רצאבי: אני לא משיג על זה.

אהוד רצאבי: אני רק רוצה פרטים – איך זה ייעשה, וכן הלאה.

אלכס וישניצר: יש מנגנון לכך.

אלכס וישניצר: בדיוק כפי שמישהו פוגע בחצר של מישהו.

אלכס וישניצר: זה רכוש של המדינה שאנחנו אחראים עליו.

אהוד רצאבי: רק כדי להבהיר את העניין – אני בעד, כאשר נהג, מתוך רשלנות, פוגע ועושה נזקים.

אהוד רצאבי: כמובן.

אהוד רצאבי: השאלה היא איך מיישמים, מה הכללים.

אלכס וישניצר: גם היום זה כך.

אלכס וישניצר: תנסה אותנו.

אלכס וישניצר: תפנה למוקד ותכתוב מכתב עם העובדות, ותראה איך אנחנו פועלים.

אהוד רצאבי: אדם שנכנס לבור, וכתוצאה מזה נגרם לו נזק.

אהוד רצאבי: אתם משפים אותו

אלכס וישניצר: התשובה היא – כן.

אהוד רצאבי: חבל שלא ידעתי, החלפתי צמיגים בגלל בורות בכביש.

אלכס וישניצר: אני אומר לך באחריות – זה לא בכבישים שלנו.

אלכס וישניצר: בכבישים בין עירוניים אין בורות.

יעקב ליצמן: האם אתה יכול להשוות את השירות שיש לכם לעומת השירות שיש בכביש 6?

אלכס וישניצר: התשובה היא – כן.

אלכס וישניצר: אני חושב שהשירות שלנו הרבה יותר טוב מאשר בכביש 6.

אלכס וישניצר: אל תשכח שכביש 6 מטפל ב- 86 ק"מ, ואנחנו מטפלים ב- 7,000 ק"מ.

אלכס וישניצר: מה זה שירות?

אלכס וישניצר: שירות הוא: נתקעת?

אלכס וישניצר: יש בעיה?

אלכס וישניצר: תוך כמה זמן יש פעולה.

אלכס וישניצר: אנחנו, במצבים של תאונה, מגיבים בסדר גודל של בין שעתיים ל- 4 שעות.

אלכס וישניצר: יחידות יס"ם שלנו מגיעות לאזורים הרלבנטיים תוך זמן קצר ביותר.

חסן סאלח: אני יושב ראש ועד העובדים של עובדי מע"צ.

חסן סאלח: אני עובד במע"צ 38 שנה ואני מכיר את המערכת בכל המדינה די טוב.

חסן סאלח: כל מה שהוגדר פה על מע"צ נכון בהחלט.

חסן סאלח: בנינו 6,000 עד 7,000 ק"מ של כבישים, ואנו מטפלים בהם ומתחזקים אותם כמו שצריך, זו עובדה קיימת.

חסן סאלח: עכשיו, מה שעומדים לעשות הוא להפוך את מע"צ לחברה ממשלתית.

חסן סאלח: אני רוצה שהפורום הזה יידע כדי להחליט אם זה יהיה יעיל יותר.

חסן סאלח: נכון לעכשיו אנחנו עובדים קרוב ל- 80 שנה והכבישים מוכיחים את עצמם.

חסן סאלח: היום עומדים כאילו לפטר את העובדים ולהביא אותם חזרה, בדרך עקיפה, לאותה חברה.

חסן סאלח: מה החיסכון ומה החכמה בזה?

חסן סאלח: מפטרים עובדים היום, משלמים להם פיצויים וקולטים אותם מחדש?

חסן סאלח: אני חושב שצריך לייעל את מע"צ כפי שהיא, למרות שנאמר שהיא גוף מקצועי מעולה, שנותן ייעוץ מעולה לכל חברות הכבישים בארץ.

חסן סאלח: אולי נעשה קצת ייעול במע"צ הנוכחית ונעביר את כל העובדים פה לחברה החדשה, במקום לעשות את המעקף הזה- לפטר אותם פה, ולהכניס אותם בשלב אחר, בצורה בטוחה או לא.

חסן סאלח: אני חושב שיכול להיות שזו רק הצגה פה.

חסן סאלח: מה שידוע לי הוא שנכון לעכשיו הם עשו ראיונות לאלפי מהנדסים אחרים, שסביר להניח שממע"צ הנוכחית לא יישארו אפילו 20 עובדים.

חסן סאלח: כל החברה תהיה חברה חדשה.

חסן סאלח: אני לא בטוח שהחברה החדשה תעשה מה שמע"צ עושה, נכון להיום.

חסן סאלח: אם נראה שהחברה החדשה באמת לא תהיה יעילה כמו מע"צ היום, לעום לא נחזור למע"צ הנוכחית.

מזכיר ועד עובדים: אני, כמזכיר ארצי, יחד עם עופר עיני, מזכ"ל הסתדרות עובדי המדינה, רוצה להוסיף דברים: לנו אין התנגדות למעבר מיחידת סמך לחברה, אבל אני אומר: קודם כל, ניקח את הטובים שנשארים, נעשה תוכנית מסודרת של פרישה מרצון למי שיילך, ומי שנשאר – יישאר.

מזכיר ועד עובדים: עושים ראיונות למהנדסים מבחוץ, כאשר יש לנו מהנדסים מעולים בתוך מע"צ, ואף אחד לא אומר להם דבר.

מזכיר ועד עובדים: זה גורם לדמורליזציה בעבודה.

יעקב ליצמן: אבל המנכ"ל הצהיר כאן שהוא כבר קיבל את כולם חזרה.

מזכיר ועד עובדים: אני אומר שמתבצעים ראיונות.

מזכיר ועד עובדים: זה לא לדיון עכשיו.

מזכיר ועד עובדים: אנחנו מנהלים משא ומתן מול האוצר ומול הנציבות, והמנכ"ל נוכח.

מזכיר ועד עובדים: נאמר כאן שכל זמן המהלך של המשא ומתן – צריך להמשיך לעבוד.

מזכיר ועד עובדים: אבל הכל נעצר.

מזכיר ועד עובדים: 600 עובדי מע"צ יושבים במשרדים שלהם, לא עושים כמעט עבודה.

מזכיר ועד עובדים: הקפיאו מכרזים, הקפיאו את הכל, ויש חרדה גדולה.

מזכיר ועד עובדים: אין מה לעשות, ורק ממתינים מישיבה לישיבה.

מזכיר ועד עובדים: ראינו שיש תקציב.

מזכיר ועד עובדים: אני לא יודע למה הולך התקציב.

מזכיר ועד עובדים: אם למשכורות – נותנים לעובדים משכורות בלי לבצע עבודה.

מזכיר ועד עובדים: זה לא בסדר .

מזכיר ועד עובדים: שינויים בתקציב לשנת 2004

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים להעברה מספר 156- 157 בעמוד 8, כאשר דיברנו בנושא הזה כבר בפעם הקודמת.

אברהם הירשזון: היום אנחנו צריכים רק להצביע.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, אושר.

יעקב ליצמן: זה שתי העברות, נכון?

אברהם הירשזון: כן.

אבשלום וילן: אבל לא קיבלנו תשובה, אחרי שאישרנו – למה לא עובדים.

אבשלום וילן: תקנות מס הכנסה (קביעת ניירות ערך זרים לעניין קופות גמל), (תיקון) התשס"ד-‏2004

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לנושא הבא.

אוסקר אבו ראזק: יש בשוק שני סוגים של ניירות ערך: ניירות ערך זרים, ויש ניירות ערך מקומיים.

אוסקר אבו ראזק: ניירות ערך זרים, מאז ומתמיד, חייבים ב- 35% מס.

אוסקר אבו ראזק: ניירות הערך האחרים, הישראלים, עד 31 בדצמבר, 2002 הרווח מהם היה פטור ממס.

אוסקר אבו ראזק: החל מ- 1.1.2003 הרווח מאותן ניירות ערך חייב ב- 15% מס.

אוסקר אבו ראזק: לכן, החל מ- 1.1.2003 יש לנו שני סוגים של ניירות ערך: סוג אחד שחייב ב- 15, אלה הישראלים, וסוג שחייב ב- 35%, אלה הזרים.

אוסקר אבו ראזק: קופות גמל, לפי פקודת מס הכנסה, פטורות ממס רווח הון.

אוסקר אבו ראזק: אבל, על ניירות ערך זרים הם חייבים ב- 35% מס.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו רוצים לתקן את החוק בצורה כזו שהחל מהיום, או משנת 2004, כאשר קופת גמל - - -

יעקב ליצמן: רטרואקטיבי?

אוסקר אבו ראזק: לא.

אוסקר אבו ראזק: המכשיר הזה, שלגביו אנחנו מדברים – קופות הגמל עדיין לא משקיעות בו, ולכן זה לא תיקון רטרואקטיבי.

אוסקר אבו ראזק: ברגע שהתיקון ייעשה הקופות יתחילו להשקיע באותו מכשיר, ואז אין בעיה של רטרואקטיביות.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו רוצים, כתוצאה ממשא ומתן עם הבורסה – לאפשר לחברות ישראליות לגייס כסף מקופות הגמל.

אוסקר אבו ראזק: אותן חברות יתכסו בכספים האלה בניירות ערך זרים.

אוסקר אבו ראזק: לפי החוק היום, אם אדם משקיע כסף אצל אדם אחר, ואדם אחר מתכסה בנייר ערך זר, אז ההשקעה נחשבת לנייר ערך זר.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו חושבים שהדבר הזה לא נכון, ולכן – אנחנו רוצים לאפשר לקופות הגמל להשקיע באותן חברות ישראליות שהתכסו בהשקעות האלה, שיהיו סחירות בבורסה – שיתכסו בניירות ערך זרים ולאפשר להם את הפטור ממס רווח הון.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו עושים את זה מסיבות נוספות – מה שקורה היום, המיסוי של קופות הגמל והמיסוי של העמיתים הוא מאד בעייתי.

אוסקר אבו ראזק: בהרבה מאד מקרים יש מיסוי כפול.

אוסקר אבו ראזק: לדוגמה, אם היום קופת גמל תקנה נייר ערך זר, אז קופת הגמל תשלם 35% ובהרבה מאד מקרים, העמית, כאשר ימשוך את הכסף מקופת הגמל, גם הוא ישלם מס, אלא אם יש לו פטור מיוחד.

אוסקר אבו ראזק: זה מעין מנגנון שמאפשר לאותו עמית לקבל זיכוי בגין המס שקופת הגמל משלמת.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו מסתכלים על העמיתים כעל הנישום, ולכן –יותר נכון, גם מבחינה כלכלית וגם מבחינה מסוית, שהחיוב במס יישאר ברמה של העמית, כאשר קופות הגמל תהיינה פטורות ממס, גם על אותם כספים שהם משקיעים במה שנקרא "עסקה עתידית", בנייר ערך זר, אם אותה עסקה עתידית נסחרת בבורסה בישראל.

אוסקר אבו ראזק: זה התיקון.

אוסקר אבו ראזק: יש עוד שני דברים קטנים שהם דברים טכניים, שקשורים בשוק מוסדר.

אוסקר אבו ראזק: פקודת מס הכנסה לא מבחינה בין בורסה לבין שוק מוסדר.

אוסקר אבו ראזק: בגלל טעויות טכניות הדבר הזה לא נעשה, ואנחנו רוצים לעשות את זה עכשיו הדבר הזה, הצו הזה, סוכם – למיטב ידיעתי, אם הבורסה לא חוזרת בה.

אהוד רצאבי: לפני פתיחת הדיון הייתי מבקש מנציגי האוצר להסביר מדוע עברתם להעדיף את הבורסה כרגע, למשך התקופה הנוכחית, עד שיחול המס של ה- 15% כפי שהבטיח השר שטרית ב- 1 לינואר, 2005.

אוסקר אבו ראזק: כמי שהיה חבר נספח בוועדת רבינוביץ, כשהתחילו הדיונים על חיוב במס על רווחי הון של ניירות ערך שנסחרים בבורסה, אני יודע שניתנה הבטחה לבורסה בישראל, של איזושהי תקופת מעבר של 3 שנים.

אוסקר אבו ראזק: לכן, נעשתה אבחנה בין נייר ערך זר לבין נייר ערך שנסחר בבורסה בישראל.

אוסקר אבו ראזק: אמרו שעל ניירות ערך זרים המס יישאר 35%, ועל ניירות ערך ישראלים המס יהיה 15%.

אוסקר אבו ראזק: ואז, באותה התקופה של ה- 3 שנים, כי הרי מה- 1.1.2007 כולם יחויבו ב- 15%, ואז הבורסה בישראל תתארגן, במשך 3 שנים, לפתח מכשירים נוספים שימנעו, או שיגרמו לכך שיהיה כדאי יותר, או לפחות באותה רמת כדאיות, להשקיע בבורסה בישראל.

אהוד רצאבי: ב- 1.1.12007, ב- 1.1.2005 עדיין אין החלטה.

אוסקר אבו ראזק: יש החלטה.

אוסקר אבו ראזק: אחרי הסיכום שהיה, כמו שאמרתי, בחקיקת הרפורמה, נוצר לחץ מהשוק להקדים את הפחתת המס על ניירות ערך זרים, מ- 2007 ל- 2004, ואז היה דיון שהשתתף בו השר שטרית, והסיכום היה שההפחתה של המס תהיה החל מ- 1.1.2005.

אוסקר אבו ראזק: הסיכום הזה צריך להעלות על ספר החוקים ובוודאי שבכוונתנו, החל מ- 1.1.2005 לתקן את ההגדרה של נייר ערך זר, ולהקדים את החיוב במס של 35% ל- 15% לשנת 2005.

אברהם-בייגה שוחט: זה בחקיקה ראשית?

אוסקר אבו ראזק: כן.

אהוד רצאבי: אני רק רוצה להמשיך באותו הקו, כי בזמן הקצר שאני חבר כנסת ראיתי דברים שהובטחו ועדיין לא הונחו על שולחן הוועדה או שולחן הכנסת.

אהוד רצאבי: אני הייתי רוצה ליצור איזשהו מנגנון שיכריח את האוצר להביא לנו את השינוי המובטח ל- 1.1.2005.

אהוד רצאבי: אני בדעה שהייתי מתקן את הנוסח של התקנות שאנחנו נדרשים לאשר היום, ולהגביל אותן בתוקף עד לסוף שנה זו, עד 31.12.2004, כך שייצא מצב שבו לא תהיה לכם ברירה אלא להביא את האישור ששטרית הבטיח בזמן ובמועד, ולא לעשות תיקון רטרואקטיבי.

אהוד רצאבי: לצערי הרב אנחנו חווים דברים רטרואקטיביים בדברים אחרים.

אהוד רצאבי: אני אביא את זה להצבעה.

יהודה ארליך: כל הדברים שנאמרו פה הם מאד הגיוניים, חוץ מאשר המסקנה בסופו של דבר, ואני מייד מפרט.

יהודה ארליך: קודם כל, אני מברך על כך שמציעים עוד כלים בבורסה בתל אביב.

יהודה ארליך: זה מאד חיובי, בטח בעיני רוב האזרחים שאולי מגע ישיר עם הבורסה בחו"ל לא אפשרי מבחינתם, מחוסר הבנה, חוסר גישה, ונותנים להם כלי להיסחר בו בארץ.

יהודה ארליך: זה בהחלט מבורך.

יהודה ארליך: אני רק רוצה להאיר את התמונה כולה בפני חברי הכנסת, והייתי שמח אם היו מתייחסים למה שאני הולך להציג.

יהודה ארליך: העניין הוא כזה.

יהודה ארליך: אומרים לנו את הדבר הבא: רוצים להקדים את הרפורמה, את מסקנות ועדת רבינוביץ כמה שיותר מוקדם.

יהודה ארליך: כמובן שזה מבור – ולא לגרום למיסוי כפול לעמיתי קופות הגמל.

יהודה ארליך: באיזו דרך?

יהודה ארליך: – קופות הגמל מעונינות להשקיע את הכספים בבורסה בארצות הברית, למשל, מטעמים של פיזור סיכון, של השגת תשואה עודפת מידי פעם, אבל – אם אתם הולכים ישירות לבורסה בחו"ל, תשלמו על כך 35% מס, אבל נציע אפשרות: נאפשר לבורסה בתל אביב, באמצעות איזשהו גוף שהוא מתווך פיננסי, יתנו לו את הכסף, תמורת עמלה מכובדת כמובן – הוא ייקח את הכסף, וישקיע אותו בחו"ל.

יהודה ארליך: אומר אוסקר אבו ראזק באופן נכון: הכסף יגיע, בסופו של דבר לבורסה בחו"ל.

יהודה ארליך: הבורסה בתל אביב לא תושפע מהעניין בכלל.

יהודה ארליך: זאת אומרת, הבורסה היא גוף שמאפשר פה לאיזשהו מתווך פיננסי לחתוך את הקופון שלו.

יהודה ארליך: אולי גם הבורסה מרוויחה מזה, מטעמיה היא.

יהודה ארליך: זה בסדר.

יהודה ארליך: עיני לא צרה בהם.

יהודה ארליך: כמה כלים פיננסים שיהיו – זה מבורך.

יהודה ארליך: אבל אומרים לנו: אם תאפשרו לנו לחתוך קופון, נפתור אתכם ממס.

יהודה ארליך: אני אומר: אני מצטרף לכלי.

יהודה ארליך: בבקשה, שיהיה, אני מברך עליו.

יהודה ארליך: אל תחסמו אותם, זה בסדר גמור.

יהודה ארליך: הדבר הוא כל כך פשוט והגיוני, ובגלל זה מפחיד אותי שאולי זה לא יתקבל, בסוף.

יהודה ארליך: הדבר הוא כל כך פשוט.

יהודה ארליך: חבר הכנסת רצאבי רוצה להכריח את האוצר לקיים את הדברים.

יהודה ארליך: אני מציע כלי הרבה יותר קל.

יהודה ארליך: אל תגביל את זה.

יהודה ארליך: פשוט תגיד שגם אם העסקה העתידית מבוצעת על ידי קופת הגמל ישירות בבורסה בחו"ל, בלי אותו מתווך פיננסי, שהולך לגזור קופון קל – תחסכו לאזרחי המדינה את העמלה הזו.

יהודה ארליך: תאפשרו לנו להגיע ישר מחו"ל.

יהודה ארליך: כל ההבדל הוא שאני חוסך לעמיתים שלי.

יהודה ארליך: מי הם העמיתים?

יהודה ארליך: אתם.

יהודה ארליך: כל מי שיש לו קופות גמל וקרנות השתלמות כאלה ואחרות.

יהודה ארליך: אתם תעזרו לעצמכם, תעזרו לכל האזרחים.

יהודה ארליך: תמיד בנקים וקופות גמל נחשבים לכאלה שחותכים קופונים על חשבון האנשים.

יהודה ארליך: תמיד אומרים את זה.

יהודה ארליך: פעם ראשונה אתם יכולים להזדהות אתי באופן מלא.

יהודה ארליך: אני מנסה לחסוך לאנשים שאני משקיע עבורם כסף, לחסוך עמלה.

יהודה ארליך: זה מאד פשוט.

יהודה ארליך: את התיקון המוצע תקבלו, תרחיבו אותו מעט.

יהודה ארליך: תגידו שכל עסקה עתידית, באשר היא, פטורה ממס.

יהודה ארליך: אני עושה את זה דרך הבורסה כי אני אזרח פשוט.

יהודה ארליך: אני לא רוצה להתקשר לאיזשהו מתווך פיננסי מחו"ל.

יהודה ארליך: אני לא מכיר את העניין הזה.

יהודה ארליך: אני אגש לכלי בבורסה, אקנה אותו ישירות, אשלם עמלה כי אני לא מספיק מקצועי.

יהודה ארליך: זה בסדר, זה טוב מאד.

יהודה ארליך: אבל אם אני גוף מוסדי, שיש לי את הכלים, אני משלם משכורות למנהלי השקעות, אני יכול לעשות את זה ישירות – אז אני אגש לבורסה בחו"ל.

יהודה ארליך: מה הולכים לעשות?

יהודה ארליך: – כפל של עמלות.

יהודה ארליך: ברור שאותו מתווך פיננסי בארץ ייקח ממני את הכסף, ייקח ממני עמלה, יפנה הוא לבורסה בחו"ל, וגם הוא משלם שם את אותן עמלות שגם אני, ממילא, חייב לשלם אותן.

יהודה ארליך: יש פה כפל עמלות.

יהודה ארליך: יש פה כפל עמלות.

יהודה ארליך: תחסכו לאזרחים שחוסכים דרכי.

יהודה ארליך: הם משלמים מספיק גם לי דמי ניהול, הם משלמים עמלת קניה ומכירה גם לבורסה, במקרה הזה.

יהודה ארליך: תחסכו את זה.

יהודה ארליך: תחסכו את אותה עמלה של מתווך פיננסי.

יהודה ארליך: זה כל כך פשוט וברור.

יהודה ארליך: אם לא תחליטו ככה, יהיה פה איזשהו סימן שאלה רציני.

יהודה ארליך: לא צריך להיות פה רואה חשבון או כלכלן דגול.

יהודה ארליך: זה ממש שחור על גבי לבן.

יהודה ארליך: אפילו אם תתייעצו עם אנשי מס הכנסה שיושבים פה, הם יסבירו לכם שהבורסה לא מרוויחה מזה שום דבר, כי הכסף ממילא כבר שם.

יהודה ארליך: הכסף יעבור לחו"ל באמצעות אותו מתווך פיננסי.

יהודה ארליך: הכסף לא עוצר בשערי הבורסה בתל אביב.

יהודה ארליך: הוא ממשיך לארצות הברית רק באמצעות מישהו.

יהודה ארליך: כבר היום, אני יכול להרגיע אתכם, אני עושה את זה באמצעות קרנות נאמנות שהן פטורות ממס.

יהודה ארליך: אז הן חותכות היום את הקופון.

יהודה ארליך: אנשי הבורסה מנסים טיפה להפחיד, ואומרים שכל הכסף יברח מהארץ.

יהודה ארליך: זה לא המצב.

יהודה ארליך: כבר היום אני מושקע במאות מיליונים בחו"ל.

יהודה ארליך: אני רק מבקש: תאפשרו לי להשקיע ישירות.

יהודה ארליך: תחסכו כסף לעצמכם ולכל האזחרים, ובכך נמצה את העניין בצורה הכי הגיונית.

יהודה ארליך: תפתיעו אותי שמה שפשוט והגיוני אכן מתקיים במדינה.

מיקי ציביר: בהמשך לדברים שנאמרו –ברור שהכוונה היא כאן לקופות הגמל.

מיקי ציביר: רוצים להקל על קופות הגמל, למרות שלא הזכירו שיש פה גם צו שירחיב את זה גם לתושבי ישראל האחרים.

אוסקר אבו ראזק: אני רוצה למנוע כפל מס ו - - על קופות הגמל.

אוסקר אבו ראזק: זה שני דברים שונים.

מיקי ציביר: בסדר.

מיקי ציביר: כפל מס לעמית הסופי.

אוסקר אבו ראזק: כפל מס לעמית הסופי, שבקרנות הנאמנות זה לא קיים.

מיקי ציביר: רוב הכספים בקופות הגמל שנמצאים זה כספים ישנים, שאין בהם כפל מס.

מיקי ציביר: לא חשוב.

מיקי ציביר: נדבר עכשיו על המציאות.

מיקי ציביר: המצב הוא כיום שאותה ועדת רבינוביץ, והמחוקק קבע בחוק, שהמסלול להקל על קופות הגמל, לצערנו הרב או לשמחתנו הרבה – זה דרך קרנות נאמנות.

מיקי ציביר: יצרו קרן נאמנות מיוחדת, מעורבת או פטורה, שאם היא תשקיע עד 25% בניירות ערך זרים, קופות הגמל תהיינה פטורות ממס.

מיקי ציביר: זה היה המסלול שנבחר, לא משהו אחר.

מיקי ציביר: כתוצאה מהדבר הזה, כספים לא קטנים שמרתם בקופות הגמל – לא בחברה שלי, במקרה, אבל בתעשיית קרנות הנאמנות – נכנסו להשקעה בחו"ל בסלי ניירות ערך וניירות ערך ישירים, בעסקאות עתידיות, בהיקפים של כמיליארד שקל.

מיקי ציביר: יחד אתם יש גם השקעה של תושבי ישראל, פרטיים, בעוד סדר גודל של כמה מאות מיליוני שקלים, שמשקיעות בניירות ערך זרים באמצעות קרנות נאמנות שמשקיעות בסלי ניירות ערך שהן מוגדרות מבחינת החוק הזה כעסקה עתידית.

מיקי ציביר: מה שעכשיו הולכים לעשות – אומרים כך: במקום קרן נאמנות נקים חברה אחרת.

מיקי ציביר: היא תעשה בדיוק מה שיכולה לעשות קרן נאמנות: תיקח את הכסף מהלקוחות.

מיקי ציביר: קודם כל – תירשם בבורסה, תשלם אגרה לבורסה.

מיקי ציביר: גם אנחנו עושים את אותו הדבר.

מיקי ציביר: הלקוח יעביר אליה כסף.

מיקי ציביר: היא תשקיע בחו"ל, תקנה מטבע חוץ, תשלם את כל העמלות שכולנו משלמים.

מיקי ציביר: וקופות הגמל ייקחו את הכסף מקרנות הנאמנות, במידה ולא יהיה להן את המסלול הישיר להשקעה בחו"ל.

מיקי ציביר: אנחנו נמכור בחו"ל את הנכסים, נמיר את זה למטבע חוץ, ובדרך הבנקים ייהנו מכל מיני עמלות, יעבירו את זה לאותן חברות – את אותם כספים בדיוק – והם ילכו עוד פעם לארצות הברית, ישקיעו באותם סלים, ישלמו את כל העמלות, ובא לציון גואל.

מיקי ציביר: זה בקטע של קופות הגמל.

מיקי ציביר: הלקוחות האחרים, הפרטיים, שיציעו להם גם להשקיע שם, בגלל פערי המס האלה בין הקרן שלנו, שלעתים משלמת 35% ולעתים 15% - אם יש לה הפסדים היא משלמת 15%, ואם אין לה אז היא משלמת 35% - יעבירו את הכסף, בגלל הפער הזה.

מיקי ציביר: ייקחו את הכסף, ובתנועה חופשית יעבירו אותו לנכס הזה שנסחר בבורסה בתל אביב.

מיקי ציביר: הבורסה על שני הנכסים מרוויחה אותו הדבר.

מיקי ציביר: עמלות די דומות.

מיקי ציביר: אני בעד המכשיר הזה, שיהיה בישראל.

מיקי ציביר: לא מהשיקולים האלה, אלא מהשיקולים שאכן – למשקיע ישראלי עדיף להשקיע בשקלים.

מיקי ציביר: הוא לא צריך להמיר למט"ח ולעשות את כל הפעולות.

מיקי ציביר: שמישהו אחר יעשה לו את זה.

מיקי ציביר: הוא ישלם הרבה לעומת מי שעושה את זה יחד.

מיקי ציביר: תהיה לו נוחיות.

מיקי ציביר: הוא יקבל את זה באותו היום – יש לו הרבה סיבות לסחור בנכס הזה בישראל, אבל לא מהסיבות של המס, אלא כדי לחנך אותו להשקיע דרך מכשירים כאלה.

מיקי ציביר: כל המכשירים האחרים, דרכם משקיעים היום, אם רוצים להשוות את המס על נכסים עתידיים כאלה, עסקאות עתידיות כאלה – זה צריך להיות בכל המוצרים.

מיקי ציביר: הצענו תיקון לעניין הזה.

מיקי ציביר: גם אם קרן נאמנות משקיעה בסל מניות כזה, היא צריכה לקבל את אותם תנאים.

מיקי ציביר: אנחנו חברה ישראלית.

מיקי ציביר: נותנים שירותים למשקיעים ישראלים, משקיעים ישראלים קונים אצלנו בשקלים, קונים ומוכרים באותו יום, מקבלים את כל השירותים, משלמים עמלות בבורסה, משלמים אגרות לבורסה.

מיקי ציביר: וגם קצת לרשות לניירות ערך.

מיקי ציביר: בסך הכל, העסקה, מבחינה כלכלית, היא אותו הדבר.

מיקי ציביר: בחינוך אני בעד, אבל לא בשביל לפגוע במכשירים הבריאים.

מיקי ציביר: בארץ יש מכשירים כאלה.

מיקי ציביר: במעו"ף יש נכסים כאלה, ויש לנו קרנות.

מיקי ציביר: הם חיים ביחד.

מיקי ציביר: במעו"ף הם הרבה יותר גדולים.

מיקי ציביר: לא צריכים באותה הזדמנות להרוס חלק מהתעשייה בלי שום צדק.

מיקי ציביר: אנחנו לא מעטים.

מיקי ציביר: אנחנו משווים את עצמנו ל- ETF ולא לקופת הגמל.

מיקי ציביר: קופת הגמל משתמשת בנכסים שלנו במקרים שהיא לא יכולה לעשות את זה לבד.

מיקי ציביר: זה המצב.

מיקי ציביר: אנחנו ביקשנו תיקון ברוח שאמר יהודה ארליך, כפי שדיברנו ותיאמנו אתו קודם, שאם קרן נאמנות משקיעה בנכסים עתידיים כאלה – לא בישראל, היא תהיה פטורה על הקטע הזה ממס.

מיקי ציביר: זה יהיה טוב מקרן פטורה.

מיקי ציביר: דרך אגב, מבחינת העמלות, אם אני בודק את הקרנות - הקרנות וקופות הגמל הציעו מחירים זולים יותר מאשר יציע ה- ETF, אבל שם זה 100% השקעה ופה זה 25%.

מיקי ציביר: התיקון שהצעתי הוא לא נרחב.

מיקי ציביר: הוא תיקון שאמר שאם קרנות נאמנות ישקיעו בדבר כזה הן יכולות להיות פטורות.

שאול ברונפלד: ראינו קודם מצגת מאד מעניינת על מע"צ, תשתית הדרכים.

שאול ברונפלד: לעניות דעתנו התשתית של הבורסה היא תשתית שחשובה למדינת ישראל – לא כמו תשתית הדרכים, אך היא גם תשתית חשובה.

שאול ברונפלד: מאחר וזו תשתית חשובה, המחוקק קבע במפורש שצריך לתת לבורסה תקופת הסתגלות של שנתיים ושלוש על מנת לעמוד בהלם הזה של השוואת המיסוי.

שאול ברונפלד: החוק קבע את זה, הכנסת קבעה את זה, זה חוק מדינת ישראל.

שאול ברונפלד: אז הנה, כבר שמענו – כבר משקיעים כמויות גדולות של כסף בחוץ לארץ.

שאול ברונפלד: מתקופת ההסתגלות של שנתיים שלוש זה נהיה 8 חודשים.

שאול ברונפלד: זה מה שנשאר לנו: יוני, יולי, והחצי השני של שנת 2004.

שאול ברונפלד: מהשלוש שנים נהיו 7 חודשים.

שאול ברונפלד: באו החברים הנכבדים האלה.

שאול ברונפלד: הם לא מתעשיית גוזרי הקופונים?

שאול ברונפלד: הם לא גזרו קופון בחיים, שהם עושים את החשבונות שלנו?

שאול ברונפלד: חברים יקרים, המדינה, הכנסת, הממשלה, רצתה לתת לבורסה תקופת הסתגלות ואתם רוצים לתפוס טרמפ על תקופת ההסתגלות הזו ולהשחיל את הדברים שלכם.

שאול ברונפלד: זה לא שזה לא הגיוני.

שאול ברונפלד: הכנסת וועדת רבינוביץ נתנו לכנסת תקופת grace של 7 חודשים בסך הכל.

שאול ברונפלד: אז במחילה, תנו לנו את התקופה הזו ואל תתקעו לנו מקלות בגלגלים.

שאול ברונפלד: החל מינואר 2005 תגזרו קופונים.

שאול ברונפלד: אני רוצה להגיד לכם דבר נוסף, לך, מיקי ציביר – אנחנו צריכים להתחרות בכם.

שאול ברונפלד: אתם, שבהינף טלפון אחד מסוגלים לגייס 1,7 מיליארד שקל ביום לקרנות הנאמנות.

שאול ברונפלד: אם לא אתה אז תשאל את הרשות לניירות ערך מי עושה את זה.

יהודה ארליך: אבל הבנקים ייהנו יותר מאשר אתה.

שאול ברונפלד: עם כוח שיווק דורסני כמו שיש לך אני לא יכול להתחרות.

שאול ברונפלד: אני לא יכול לגייס בהינף טלפון אחד לגייס 1,7 מיליארד שקל ליום.

שאול ברונפלד: אתה יכול, אז במחילה – תתאזר בסבלנות, תחכה עד ל- 1 בינואר, 2005 ותן לכנסת להעניק לנו את ה- grace כפי שהיא רצתה לעשות בלי לגרום לייסורי מצפון על דברים שלא היו ולא נבראו.

מיקי ציביר: אתה לא מייצג את הבורסה אתה מייצג את ה- ETF.

אוסקר אבו ראזק: אני רוצה שתבינו שיש הבדל גדול בין קופת גמל לבין קרן נאמנות, מבחינה כלכלית, לא מבחינת המסים.

אוסקר אבו ראזק: בקופת גמל, מי שמשקיע יכול למשוך את הכסף רק אחרי גיל 60.

אוסקר אבו ראזק: בקרן נאמנות אפשר למשוך את הכסף בכל עת.

אוסקר אבו ראזק: אי אפשר לקחת חתול וסוס ולהשוות ביניהם.

אוסקר אבו ראזק: יחיד שיש לו כספים בקופת גמל שמפסידה – אינו יכול לקזז הפסד.

אוסקר אבו ראזק: בקרן נאמנות אפשר לקזז הפסד.

אוסקר אבו ראזק: לכל הדברים האלה יש מחיר, ולכן אי אפשר להגיד שרוצים את אותו הדבר, כי זה שני דברים שונים.

אוסקר אבו ראזק: זה לא אותו נישום מבחינת מיסויית.

אוסקר אבו ראזק: התיקון נעשה רק לקופות הגמל.

מיקי ציביר: - - -

אוסקר אבו ראזק: זה כדי למנוע כפל מס.

אוסקר אבו ראזק: לך אין כפל מס.

מיקי ציביר: אז תן למשקיע ישר, זה הכל.

מיקי ציביר: אל תיתן לנו שום דבר, תן למשקיע.

אהוד רצאבי: תודה.

אהוד רצאבי: כפי שאמרתי קודם – אני אבקש להכניס שינוי בנוסח התקנות ולהחיל את התוקף עד ליום 31 בדצמבר, 2004, שכן ב- 1 לינואר צריך להיכנס לתוקף השינוי לחוק, כך שיהיה 15% מס על הכל.

אוסקר אבו ראזק: אנחנו מתכוונים באמת ב- 1.1.2005 לתקן את החוק.

אוסקר אבו ראזק: לכן, בלית ברירה אני מוכן להסכים.

אהוד רצאבי: אני מעמיד את העניין להצבעה, בכפוף לתיקון כפי שאמרתי.

שגית אפיק: שתוקפן של תקנות אלה מיום פרסומן עד ליום 31 בדצמבר, 2004.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: תודה, אושר.

אהוד רצאבי: אני רוצה להעיר: אני, בישיבה הקודמת שהיתה פה, התעקשתי לא להביא את העניין לדיון כי לא קיבלנו הבהרה, בין היתר בהמשך לדיון שהיה בוועדת הכספים בנושא חובת הדיווח על הכנסות מחו"ל למי שלא חייב בדו"חות.

אהוד רצאבי: הוצהר אז, לפרוטוקול, שלא יינקטו כל צעדים פליליים או אזרחיים כנגד מי שלא יגיש במועד, וזה יהיה עד לחודש אפריל, 2005.

אהוד רצאבי: קיבלתי מכתב בחתימתה של נציבת מס הכנסה.

אהוד רצאבי: המכתב מופנה אלי, כיו"ר ועדת משנה: "על פי תקנות אלה המועד לתשלום המקדמה והדיווח לשנת 2003 נקבע עד ליום 31.8.2004.

אהוד רצאבי: מאחר ומדובר בשנה הראשונה בה מופעלת חובת דיווח זו, הריני להודיעכם כי אגף מס הכנסה לא ינקוט בצעדים ולא יפעיל סנקציות כנגד אותה אוכלוסייה בשל אי התשלום עד ליום 30.4.3005.

אהוד רצאבי: " זה מוצהר כאן, במכתב.

אהוד רצאבי: דבר שני – כאשר קיבלנו בתוכנית להבראת משק ישראל, באפריל, 2003, את התיקון לסעיף הפטור מנכות – ההקלות במס שהיו, אלה שקיבלו הטבות במס לתקופה שהיא קצרה משנה, הזכויות שלהם הורעו.

אהוד רצאבי: כתוצאה מזה ניתנה פרשנות, על ידי מס הכנסה, שהלכה לרעת אותם אנשים שקיבלו נכות לפני יום תחילתו של החוק, דהיינו – 1 ביולי, 2003.

אהוד רצאבי: קיבלתי כאן את אישור נציבת מס הכנסה שמאשר שמי שקיבל נכות בתאריך תוקף של לפני 1 ביולי, 2003 – החוק שקדם הוא זה שיהיה תקף לגביו, גם אם האישור ניתן על ידי ועדת הביטוח הלאומי בחודשים שלאחר יום 1 ביולי, 2005, קרי – אדם שיש לו נכות של 95% ומעלה לתקופה של פחות מחצי שנה – עדיין יהיה זכאי לפטור לפי 500 אלף שקלים לשנה.

אהוד רצאבי: תודה.

אהוד רצאבי: תקנות ניירות ערך – דו"חות תקופתיים ומידיים (תיקון), התשס"ד-2004 בעניין דיווח על תרומות

אהוד רצאבי: אנחנו עוברים לנושא הבא- תקנות ניירות ערך – דו"חות תקופתיים ומידיים (תיקון), תשס"ד-2004 בעניין דיווח על תרומות.

אהוד רצאבי: יציג את הנושא אייל סולגניק מהרשות לניירות ערך.

אייל סולגניק: נמצא אתי כאן גם רן סער ממחלקת תאגידים ברשות, ויחד נציג את העניין.

אהוד רצאבי: גם את השינויים שנעשו.

אייל סולגניק: כן.

אייל סולגניק: ממש בקצרה על התקנות – מה שיש לנו כאן, לפנינו, זו הוראת שעה שאנו מבקשים מוועדת הכספים להפוך לתקנות.

אייל סולגניק: הוראת השעה הזו בעצם עוסקת בגילוי שתאגיד ציבורי, חברה ציבורית שנסחרת בבורסה - צריכה לתת אודות תרומות.

אייל סולגניק: הדברים האלה כבר רצים למעלה משנתיים.

אייל סולגניק: החברות נתנו גילוי על הדבר הזה.

אייל סולגניק: אנחנו חושבים שהגילוי הזה הוא גילוי חשוב, מעניין, ובכיוונים שהולכים אליהם היום בעולם בכל מה שקשור לדיווח חברתי, דיווח על אחריות.

יעקב ליצמן: כתוב גם מי שתורם.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, שאם אני רוצה לפנות אליו בבקשות, אני יכול.

אייל סולגניק: בדיוק בגלל טענה כזו אנחנו מבקשים להוריד את הסיפה של התקנה.

אייל סולגניק: היה כתוב בהתחלה: "יפורטו היקפי התרומות לכל אחד מהתחומים שלהם מיועדות התרומות" – ואת זה הורדנו כדי שלא יהיה לחץ על החברות לתרום, אלא שזה יישקף את התרומה האמיתית.

אייל סולגניק: אנחנו בסך הכל לא מנסים להתערב בכוחות של התרומה אלא רק לתת את הגילוי המתאים.

אייל סולגניק: רק כדי לסכם את מה שמונח לפניכם – אנחנו, בעצם, מבקשים להוסיף תקנה, שאחרי המילים: "..

אייל סולגניק: בציון התחייבויות" תתווסף המילה "מהותיות".

אייל סולגניק: כלומר, שרק התחייבויות מהותיות לתת תרומות תגולנה, ואנחנו מורידים את : "...

אייל סולגניק: יפורטו היקפי התרומות לכל אחד מהתחומים שלהם מיועדות התרומות.

אייל סולגניק: אלה השינויים שאנחנו מבקשים לעשות".

יצחק הרצוג: אבל בטקסט שלנו זה לא מופיע.

אהוד רצאבי: זה שינוי שהושג הבוקר.

אייל סולגניק: בטקסט שלפניך אתה צריך להוסיף אחרי המילה "התחייבויות" את המילה "מהותיות" ולמחוק את הסיפה: "...

אייל סולגניק: יפורטו היקפי התרומות לכל אחד מהתרומות".

אייל סולגניק: המילה "מהותיות" היא אולי מילת המפתח בחוק ניירות ערך ובתקנות ניירות ערך ובכל התפיסה.

יעקב ליצמן: תלוי בהכנסות החברות.

אייל סולגניק: זה גם יכול להיות פרמטר.

יעקב ליצמן: למשל – סכום של 50 שקל יכול להיות מהותי בשבילי, ובשביל החברה זה כלום.

אייל סולגניק: המילה "מהותי" זה מושג שסתום, אבל בקונטקסט של חוק ניירות ערך אנשים יודעים איך ליצוק לו את התכנים המתאימים.

יצחק הרצוג: יש לך הערכה כמה תרמו חברות ציבוריות ב- 2003?

אייל סולגניק: יש יותר מהערכה – יש נתונים.

רן סער: יש ארגונים חברתיים שנעזרים בנתונים מתוך הדו"חות, וממש מפרסמים סקרים.

יצחק הרצוג: מה היה ההיקף המשוער של התרומות?

אייל סולגניק: למיטב זכרוני ההיקפים לא היו דרמטיים, אבל זה ממש מזיכרון, ואני לא רוצה להתחייב.

נתי שילה: אני מייצג את איגוד החברות הציבוריות.

נתי שילה: אנחנו, באופן עקרוני, תומכים בזה שחברות ציבוריות תהיינה משולבות בקהילה ותתנה תרומות.

נתי שילה: הדבר שאנחנו הסתייגנו ממנו הוא החובה לתת דיווח על זה בדו"חות של החברה.

נתי שילה: אנחנו חושבים שאפשר לתת לחברות לעשות את הפעילות הזו של התרומה בלי שהדבר ידווח, אלא אם זה מאד מהותי לגבי אותה חברה.

נתי שילה: יחד עם זה, כיוון שהתקנות האלה רצות כבר באופן זמני שנתיים, הגענו לידי הסדר עם הרשות לגבי התיקונים האלה, שהוכנסו, ולכן אנחנו מסירים את ההתנגדות לתיקון הזה, שמוצע.

אהוד רצאבי: תודה.

אהוד רצאבי: אנחנו נעמיד את העניין להצבעה.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: תודה, אושר.

אהוד רצאבי: תקנות ניירות ערך – דו"חות מידיים ותקופתיים תקנות ניירות ערך – עריכת דו"חות כספיים שנתיים עסקה בין חברה לבין בעל שליטה

אהוד רצאבי: אנחנו עוברים לנושא הבא – תקנות ניירות ערך – דו"חות מידיים ותקופתיים, תקנות ניירות ערך – עריכת דו"חות כספיים שנתיים ועסקה בין חברה לבין בעל שליטה.

דניאלה גורני: בשלושת הסטים האלה מדובר בתיקון שלפי תוכנו הוא אחד.

דניאלה גורני: התיקון – מטרתו לאפשר לחברות שהתאגדו בחו"ל ונשלטות על ידי תושבי חוץ לערוך את הדו"חות הכספיים שלהם בהתאם לכללי חשבונאות מקובלים בארצות הברית או בהתאם לכללים חשבונאיים בינלאומיים, מקובלים.

דניאלה גורני: ללא התיקון הזה, כל החברות מחויבות בדו"חות כספיים הערוכים לפי כללי חשבונאות מקובלים ישראלים.

דניאלה גורני: לגבי חברות שהן מנפיקי חוץ, שנשלטות על ידי תושבי חוץ, שבאמת אין להם זיקה אמיתית לארץ, הדבר הזה הוא לא מעשי והוא לא ישים.

דניאלה גורני: זה מחייב אותם לעשות מערכת נוספת של דו"חות כספיים על הדו"חות הרגילים שלהם.

דניאלה גורני: המטרה היא לאפשר, בתקווה שהם יבואו – למנפיקי חוץ להנפיק בארץ, על סמך הדו"חות שלהם, בתנאי שהם ערוכים לפי כללים אמריקאיים או כללים בינלאומיים.

דניאלה גורני: זו למעשה הקלה רק במישור המנהלי.

דניאלה גורני: מבחינה מהותית זו ודאי איננה הקלה, כי הכללים בארצות הברית הם לפחות טובים כמו הכללים שלנו, ויש הטוענים שאף יותר, כך שיש כאן הטבה לקראתם רק במישור המנהלי, ובמהות יש כאן רק עליית רמה, לא ירידה.

דניאלה גורני: העיקרון שעומד בבסיס ההסדר המוצע הוא שמנפיק חוץ, המציע ניירות ערך לציבור בישראל – כמובן שראשית התהליך הוא בתשקיף, בין אם זה הנפקה ובין אם זה רישום למסחר של מניות בבורסה, ואחריו – הדו"חות הכספיים שערוכים בהתאם לכללים שהזכרתי.

דניאלה גורני: הדו"חות יוכלו גם להיות מבוקרים בהתאם לתקני ביקורת אמריקאים או תקנים בין לאומים בביקורת.

דניאלה גורני: שוב – יש כאן, מבחינת המהות, העלאת הרמה ובוודאי לא פגיעה ברמה.

דניאלה גורני: מבחינה זו אין כאן שום ירידה או פגיעה במשקיע בישראל.

דניאלה גורני: התקנות מונחות לפניכם, אבל כמו בתקנות הקודמות, גם כאן הכנסנו שינויים בהתאם להערות שהתקבלו מלשכת רואי החשבון.

דניאלה גורני: יש מכתב שמונח בפניכם.

דניאלה גורני: קיימנו אתם גם הבוקר דיון, וחלק מהדברים סוכמו קצת אחרת ממה שכתוב במכתב.

דניאלה גורני: אני רוצה שנרשום את התיקונים שנעשו.

דניאלה גורני: בתקנות עריכת דו"חות כספיים שנתיים, בתקנה 3א, בתקנה 2 של התקנות המתקנות – פריט (4) יהפוך להיות פריט (6), פריט (5) יהיה פריט (4), פריט (6) יהיה פריט (5), ופריט (6), בנוסחו החדש יהיה: "בנוסף, יחווה המבקר, או רואה החשבון, את דעתו, אם הדו"חות הכספיים נערכו לפי הוראות תקנות אלה".

דניאלה גורני: זה, למעשה, רק ניואנס.

דניאלה גורני: במקום המילה "אישור" זה נהפך "חוות דעת", כי רואה חשבון לא נותן אישור, אלא נותן חוות דעת.

דניאלה גורני: פתחתי בדו"חות השנתיים כי אלה הדו"חות המבוקרים.

דניאלה גורני: זה התיקון בתקנות האלה.

דניאלה גורני: בתקנות דו"חות תקופתיים ומידיים, שם אנחנו עוסקים בדו"חות ביניים שהם דו"חות סקורים.

דניאלה גורני: בפריט (6), בתקנה 40א (ב), הנוסח ישונה ל: "המבקר או רואה החשבון יציין שלא בא לידיעתו דבר המצביע כי הדו"חות הכספיים נערכו שלא לפי הוראות תקנות אלה".

דניאלה גורני: כאן אימצנו נוסח שלילי כמו שמקובל בסקירה של רואה חשבון.

דניאלה גורני: אנחנו נעביר מיד בשובנו מהמשרד נוסח מתוקן, אל מנהל הוועדה.

דניאלה גורני: בתקנות העסקה בין חברה לבין בעלי שליטה זה רק יישור קו, ובהם אין כל שינוי.

דניאלה גורני: אנחנו מבקשים את אישור הוועדה.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: תודה.

אהוד רצאבי: התקנות אושרו.

בועז סופר: כמידי שנה, לקראת שנת המודל החדשה, אנחנו מבקשים לעדכן את קבוצות המחיר בהתאם למודל שנבנה על ידנו ורץ כבר כמה שנים.

בועז סופר: המודל מתבסס על שינוי בשערי החליפין, ואפשר לראות את השינוי ביחס לשנה שעברה, שזה היה מאי 2003.

בועז סופר: שיעורי השינוי במטבעות היו – ביין כ- 11%, ביורו –כ-5%, בדולר כ- 2%, בפאונד – כ-13%.

בועז סופר: אנחנו לוקחים את התפלגות סל המטבעות, את התפלגות הרכישות לפי מטבעות, ובעצם משקללים את זה.

בועז סופר: כלומר – היורו בהתאם ליורו והפאונד בהתאם לפאונד.

בועז סופר: הרציונל הוא מאד ברור.

בועז סופר: הוא אומר שלא משנה בכמה עלה שער אחד מול שער שני, כלומר – לא משנה מה שיעורי השינוי הצולבים, יבואנים צריכים להתאים את עצמם בטווח הבינוני והארוך.

בועז סופר: כלומר, אם היין עלה ב- 10% והדולר לא זז, מתי שהוא, היבואן יצטרך להתאים את עצמו, אחרת הוא לא יהיה תחרותי.

בועז סופר: אז זו תהיה תחרות ברמה שהיצרן יעזור לו, או מבצעי מכירות שיצמצמו את הרווח שלו.

בועז סופר: זה לא משנה.

בועז סופר: לכן, השינוי המשוקלל בשערי החליפין שומר על מחירים סבירים, יחסית.

בועז סופר: גם אם היורו או היין עולים יותר, זה המודל שלנו.

בועז סופר: המתודולוגיה, למען הסר ספק, היא זהה לחלוטין.

בועז סופר: גם בשנה שעברה זה היה ככה וגם השנה.

בועז סופר: השקלול של כל הגורמים הללו מביא אותנו לעדכון של כ- 5.5% בקבוצות המחיר בהשוואה למאי, 2003.

יעקב ליצמן: למה אין אוטומטי בזה?

בועז סופר: מכיוון שאנחנו בעצם עוקבים כל הזמן אחרי הסל.

בועז סופר: הסל הוא לא אחיד.

יעקב ליצמן: בסדר, אז אפשר לעשות אוטומטי לפי ה - -

בועז סופר: אפשר לעשות חצי אוטומטי.

בועז סופר: אי אפשר לעשות אוטומטי לגמרי.

בועז סופר: ואז אנחנו אומרים – נבוא בכל שנה לוועדת הכספים ונסביר.

בועז סופר: זה לא סל המטבעות של ישראל שהשינויים הם זניחים.

אהוד רצאבי: זה נקבע גם לגבי משאיות, נכון?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: מדובר ברכב פרטי ומסחרי עד 3.5 טון.

אהוד רצאבי: מדוע רישיון הרכב של משאית, דהיינו – רכב שמוגדר מעל 3,500 גם יש קבוצת רכב?

בועז סופר: לא.

אהוד רצאבי: 3.5 טון - -

בועז סופר: עד 3.5 טון.

בועז סופר: מעבר לזה - -

אהוד רצאבי: אני הולך לפי תקנות מס הכנסה, שם מדובר על רכב שמתחת לזה.

אהוד רצאבי: שם, 3.5 טון כבר לא נחשב רכב, ולכן, אין בגינו - -

בועז סופר: לא.

בועז סופר: מעל 2.5 טון.

אהוד רצאבי: אני אעשה בירור מול מס הכנסה זה לא המקום, כרגע.

אהוד רצאבי: לגבי אפשרות של קיזוז במצב שיש בו עודף של שווי על הוצאות – זה מס הכנסה.

בועז סופר: זה גם אתי.

בועז סופר: גם טלי ירון, בזמנו – אחרי נובמבר עשינו שינוי מבני פה, בקבוצות, וטלי ירון אלדר הציגה את שני הפנים, כי זה לא חד משמעי.

בועז סופר: הבעיה הזו מתעוררת בעיקר בכלי רכב ישנים.

בועז סופר: עובדתית אין ויכוח, זה קורה, אבל אנחנו לא רוצים לעודד רכישה של כלי רכב ישנים על ידי חברות עסקיות.

בועז סופר: אנחנו בעצם רוצים שהם ישמרו על מחזורים - - -

אהוד רצאבי: מה שאני טוען הוא דבר אחד: כאשר אתה מקבל מצב שבו יש או עודף של שווי זקיפה על פני ההוצאות בפועל, וזה קורה, גם ברכבים ישנים כאשר כבר אין להם פחת וכן הלאה, יוצא מצב שבו יש הוצאה שבגינה משלמים מס, שהולך לאיבוד, ואף אחד לא נהנה מזה.

אהוד רצאבי: אני טענתי שמה שצריך לעשות זה לקחת את עודף הזקיפה ולהכיר אותה כהוצאה, אצל המעביד.

אהוד רצאבי: במידה ולא – ודיברתי על כך עם טלי ירון לאחרונה, והיא טוענת שזה בעייתי – לפחות לאפשר לקזז בין רכבים, שמצד אחד יש לנו עודף, כנגד רכבים אחרים שיש בהם חוסר, של אותו מעסיק, שלא לדבר על אפשרות לאפשר הוצאה אצל העובד שמשלם מס על הוצאות שאין - - .

אהוד רצאבי: על זה נעשה דיון בנפרד.

אהוד רצאבי: אני מעמיד את העניין להצבעה.

אהוד רצאבי: מי בעד?

אהוד רצאבי: מי נגד?

אהוד רצאבי: תודה, אושר.

אהוד רצאבי: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 6)

אהוד רצאבי: אנחנו עוברים לנושא הבא - צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 6).

קובי בוזו: בתיקון מספר 6 מדובר על שמן סומסום שלא למאכל.

קובי בוזו: מדובר על טעות טכנית.

קובי בוזו: כאשר הוצאנו את ספר תעריף המכס ב- 1.1.2004 ראינו שחסר פרט, שהוא שמן סומסום שלא למאכל.

קובי בוזו: בשמן סומסום יש פיצול – יש שמן למאכל ושמן שלא למאכל.

קובי בוזו: ראינו שהפרט לא נמצא, בטעות, ואנחנו מבקשים להוסיף את הפרט הזה.

קובי בוזו: בעיקרון, המכס על שמן שהוא לא למאכל הוא 8%.

קובי בוזו: לכאורה מדובר כאן בהעלאה, ולכן זה מובא כאן לאישור הוועדה, למרות שזה תיקון טכני, בלבד.

אהוד רצאבי: נעמיד להצבעה את תיקון מספר 6 – מי בעד?

אהוד רצאבי: תודה, אושר.

אהוד רצאבי: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 8)

אהוד רצאבי: אנו עוברים לתיקון מספר 8.

קובי בוזו: מדובר על הוראת שעה שהיתה לאריחים לפסיפס קרמי, שהמכס עליו היה 12% אך לא פחות מ- 6 שקלים.

קובי בוזו: היה מכס קצוב עד ל- 31 בדצמבר, 2003.

קובי בוזו: כאשר הוצאנו את ספר התעריף החדש, ב- 1.1.2004 שוב – בטעות, במקום ליישם את הוראת השעה ולהוריד את המכס שקבוע – "אך לא פחות מ- 6 שקלים", מה שנעשה הוא שבטעות נמחק כל הפרט.

קובי בוזו: לכן אנחנו מבקשים כאן להוסיף את הפרט עם השיעורים הנכונים, עם מס הקניה והמכס.

יעקב ליצמן: זה רק תיקון.

קובי בוזו: כן.

קובי בוזו: מאחר ובכלל בוטל מס הקניה בתחילת החודש על האריחים ועל הפסיפס הקרמי והכלים הסניטריים אז אפילו לא מדובר כאן על העלאה.

אהוד רצאבי: מי בעד תיקון מספר 8? עבר, תודה.

אהוד רצאבי: צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין (תיקון מס' 13)

אהוד רצאבי: אנחנו עוברים לצו הבא – צו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין – תיקון מספר 13.

בועז סופר: אנחנו מבקשים להביא לפני ועדת הכספים את צו תעריף המכס והפטורים תיקון מספר 13, שמשמעותו – שינוי במיסי הקניה על פלאפונים ועל טלפונים.

בועז סופר: כעיקרון, אנחנו מנסים להמשיך במגמה שהתחלנו בה בפברואר, שנה זו, המגמה להפחית מסי קניה, ולפשט את מנהל המס.

בועז סופר: עשינו עבודות מאד יסודיות תוך ניסיון לייצר או להציב מפה נכונה של מסי הקניה שהיינו רוצים לראות במדינת ישראל, וכהמשך ישיר להפחתת מסי הקניה על מכשירי החשמל, שם ביטלנו את התמ"א בצורה מאד רחבה וגורפת, כעיקרון, כי אנחנו חושבים שהתמ"א הגם שאולי היתה לה חשיבות בעבר, ואולי, במקרים מסוימים יש לה חשיבות קרדינלית גם היום – היינו רוצים לבטל אותה.

בועז סופר: זה מעמיד אותנו בבעיות כאשר אנחנו באים לדיונים מול ארצות הברית והאיחוד.

בועז סופר: אנחנו חושבים שמבחינת מנהל המס התמ"א, למרות היכולת שלנו לבקר.

בועז סופר: זה בבחינת "בפני עיוור לא תשים מכשול".

בועז סופר: כמות המשאבים שאנחנו נצטרך להשקיע בבקרה של תמ"אות אופציונליות, שזה הליך שקיים, יוצא מצב שבו, כעיקרון, 10 יבואנים יכולים להציג לי 10 שיעורים שונים של מסי קניה.

בועז סופר: לדעתנו זה לא סביר.

בועז סופר: זה לא קיים באף מדינה בעולם.

בועז סופר: היינו רוצים שזה גם לא יהיה קיים פה.

בועז סופר: לכן אנחנו רואים את זה כחלק בלתי נפרד מהפחתת מסי הקניה שיש שם.

בועז סופר: שוב, הלכנו עם דגש חזק מאד על הפישוט.

בועז סופר: אני רוצה להגיד שבעיקרון אין שינוי במס האפקטיבי.

בועז סופר: כלומר, לכאורה, יבואן ששילם קודם את התמ"א הלא אופציונלית, התמ"א הרגילה – לא השתנה שום דבר.

בועז סופר: קודם זה היה 15 וגם עכשיו זה 15, אבל בפועל, זיהינו מגמה בחודשים האחרונים וניסינו לבוא ולעשות את זה בזמן, כדי לא להכניס יותר מדי יבואנים להסדרים האלה, ואז אנחנו עלולים ליצור בעיה קשה של אפליה ועיוותים.

בועז סופר: לכן עשינו את זה מהר מאד, יחסית, מייד אחרי הפחתת מסי הקניה.

בועז סופר: אנחנו חושבים שהתמ"א מהווה פתח עצום לחיכוכים בין יבואנים לרשויות המס.

בועז סופר: אנחנו סבורים שבסופו של דבר, מכיוון שמדובר בפלאפונים, כסעיף שמכניס לנו כ- 250 מיליון שקל בשנת 2004, מסי קניה, ובכלל זה תמ"א – אנחנו סבורים שאין הצדקה להקל בנושא הזה.

יעקב ליצמן: מה התשובה למכתב של עורך הדין?

בועז סופר: אין הצדקה להקל בזה, מבחינת הכנסות המדינה.

בועז סופר: כל אחוז שאני מאבד זה כ- 17-18 מיליון.

בועז סופר: אני אומר במפורש – שכל השינויים האלה נועדו בסופו של דבר למנוע מאתנו לאבד הכנסות.

בועז סופר: בנושא הזה של הייצור המקומי – כרגע אין ייצור מקומי של פלאפונים.

בועז סופר: גם הייצור המקומי של טלפונים הוא זניח לחלוטין.

בועז סופר: אנחנו סבורים שיש מצב פרדוקסלי – כאשר יש תמ"א אופציונלית, ככל שהיבואן גדול יותר קל לו יותר לעמוד על דעתו, הוא יכול להציג לנו שיעורי מס קניה פיקטיביים שהם סביב 12 ו- 13%.

בועז סופר: אלה סדרי הגודל.

בועז סופר: כאשר זה המצב, וכאשר התמ"א האופציונלית מתקיימת, הרי שהיתרון היחסי, לעומת הייצור המקומי, מתקזז מאד.

בועז סופר: אנחנו מדברים על 2 ו- 3%, לא יותר מזה.

בועז סופר: זה המצב.

בועז סופר: 2 או 3% מתבטאים בסדרי גודל של 8 דולר.

בועז סופר: אלה המספרים.

בועז סופר: תזכרו שההכנסות מפאלפונים לא נובעים מהיות המוצר מאד יקר.

יעקב ליצמן: נניח שהיה כאן מפעל שמייצר, כפי שהם טוענים שיהיה – האם היית מתייחס אחרת היום?

בועז סופר: אני לא חושב שזה היה משנה.

בועז סופר: בסך הכל הצגתי את הדברים כהוויתם.

בועז סופר: העובדה שיש ייצור מקומי לא משנה את העובדה שמדברים על המון שיעורי מסי קניה אפקטיביים.

יעקב ליצמן: אבל כל הזמן יש לנו מקרים כאן, בוועדה, שאנחנו רוצים להגן על מפעל מקומי שרוצה לייצר עבודה.

יעקב ליצמן: עכשיו בא לכאן מפעל ומבקש להקל עליו.

יעקב ליצמן: אז אני חושב שיש טענה בדבר, אם הוא מייצר מקומות עבודה.

בועז סופר: אז קודם כל צריך להבין שטלפונים שמיובאים מארצות שלישיות, והכוונה היא לא ארצות שיש לנו הסכם אתם – לא האיחוד האירופי ולא ארצות הברית – יש מכס של 2.5-3%.

בועז סופר: זה קיים.

בועז סופר: אנחנו יודעים להגן ועושים את זה.

יעקב ליצמן: מה אתה מודיע לוועדה על המפעל המסוים?

יעקב ליצמן: אני לא מכיר אותם, וראיתי את המכתב שלהם כאן בפעם הראשונה.

אביגדור דורות: אני בא כוחם של מפעל Emblaze Mobile שהיא היצרן הישראלי של הטלפונים הסלולאריים שבהם הפגיעה היא הכי גבוה אם התמ"א תבוטל.

אביגדור דורות: ישנו כאן מנכ"ל החברה ואני מבקש שהוא זה שיציג את החברה ואת הטלפון שלה לפני שניכנס לנימוקים המיסויים עצמם.

אהוד רצאבי: אני בכל זאת רוצה שאתה תציג את העניין.

אביגדור דורות: חברת Emblaze Mobile זו החברה הישראלית שפיתחה טלפון ישראלי שעד היום אכן הייצור שלו נעשה בחוץ לארץ, אך יש כוונה מיידית להעביר את הייצור של הדגם החדש שהיא מפתחת למגדל העמק.

אביגדור דורות: יש משא ומתן מתקדם והרעיון הוא שבחודשים הקרובים יחל הייצור במפעל במגדל העמק, והתמ"א, שכרגע מציעים לבטל אותה, נועדה בסך הכל לאפשר להם לשלם את מס הקניה – לא לשלם יותר מאשר היבואנים.

אביגדור דורות: הם לא מבקשים שום הטבה.

אביגדור דורות: הם לא מבקשים עזרה או הגנה מכסית, אבל הם לא רוצים לשלם מס קניה יותר גבוה ממה שישלמו היבואנים, מפני שלפי ההצעה הם ישלמו מס קניה של 10% על מחיר המכירה שלהם, בעוד שהיבואנים ישלמו 10% על מחיר הקניה שלהם בנמל, שהוא רמת סחר הרבה יותר נמוכה.

אביגדור דורות: לכן, כדי שלא תיווצר אפליה, זו תהיה טעות אם יבטלו את התמ"א.

אביגדור דורות: אני לא בטוח שמשרד האוצר, כאשר הביא את ההצעה הזו, היה מודע לזה שעומד להתחיל להיות בטווח המיידי ייצור בארץ של הטלפונים, כי כשעשו את הצו הזה בפברואר, הייצור היה בחו"ל.

אביגדור דורות: אז יכול להיות שזה היה נכון לשעתו, אבל ברגע שעושים את הייצור בארץ זו פשוט מכה שאין שום הגיון לתת אותה לייצור המקומי.

אביגדור דורות: במקום לעודד את העברת הייצור לפה, למפעלים בארץ, עם התנופה שזה יביא למפעלים וקבלני משנה נוספים – זה לתת מכה ולהכריח אותם להשאיר את הייצור בחוץ לארץ, ולתת לפועלים אוסטריים להתפרנס.

אביגדור דורות: אמר כאן נציג האוצר שמבחינת ארצות הברית והאיחוד יש בעיה – הרי בדיוק בגלל הנושא הזה של הלחץ של האיחוד וארצות הברית תיקנה מדינת ישראל את החוק לפני 10 שנים, ועשתה תמ"א אופציונלי עם יבואן בהסדר, כדי שלא יבואו אלינו בטענות.

אביגדור דורות: הרי מה היו הטענות?

אביגדור דורות: – שהתמ"א שכתובה בתעריף היא לפעמים גבוהה מדי.

אביגדור דורות: אז בגלל זה תיקנו את החוק, ויש כמה יבואנים בודדים שהצטרפו והפכו להיות יבואן בהסדר, ומה לעשות שהפער אצלם אולי יותר נמוך ממה שכתוב בתעריף המכס?

אביגדור דורות: אז כתוצאה מזה – אולי שילמו כמה אחוזים פחות במס קניה, אבל זה המצב בפועל, כך שאין כאן מצב שהתיקון הזה כאילו משאיר את המצב אותו הדבר.

אביגדור דורות: מעלים את המס, אפקטיבית.

אביגדור דורות: גובים יותר, מעלים כאן פורמלית את מס הקניה, ולכן – אם לא יהיה יצרן מקומי אולי היה בזה איזשהו היגיון, אבל כשיש יצרן מקומי זה פשוט לתת סתירה לייצור המקומי.

יצחק הרצוג: יש ייצור או שאתם מתכננים ייצור?

יצחק הרצוג: היתה על כך הערה.

יצחק הרצוג: כאשר קראתי את המכתב ביררנו את זה.

יעקב ליצמן: לא משנה.

יעקב ליצמן: נניח שיהיה ייצור בעוד 3 חודשים?

יצחק הרצוג: אין לי בעיה.

יעקב ליצמן: נגביל את זה ל- 3 חודשים.

קובי שרון: אני מייצג את חברת "סלקום", שמייבאת טלפונים בעצמה, והיא אחת הצרכנים הגדולים בשוק בנושא של המכר והשירותים הסלולאריים.

קובי שרון: אנחנו הגשנו בקשה להיות יבואנים בהסדר, ומספר ימים לאחר מכן באה ההצעה של המכס וביטלה את ההסדר הזה לגבי טלפונים.

קובי שרון: אנחנו חושבים שיש כאן איזושהי הליכה נגד המגמה.

קובי שרון: ההצעה הזו בעצם הולכת להביא להגדלת מסי הקניה, בא בשעה שמוזילים מחירים של מכשירי חשמל ומוצרי אלקטרוניקה.

קובי שרון: כרגע המכס מציע להעלות את זה לגבי טלפונים.

קובי שרון: אנחנו מצהירים שבמידה ויתאפשר לנו להיות יבואנים בהסדר, מאחר והמדיניות שלנו היא לא להרוויח על מכר המכשירים אלא לתת שירותים – אנחנו נביא להוזלת מחירים.

קובי שרון: הדבר הזה מגיע חזרה למדינה דרך השירותים שאנחנו מעניקים, דרך תמלוגים שאנחנו משלמים, דרך מסים ובעצם לא ייווצר גם שום חסרון כיס למדינה.

יעקב ליצמן: אני אומר שהשאלה כאן היא כזו: אם המפעל התחיל לעבוד, או נניח שאנחנו יודעים שהוא מתחיל לעבוד תוך 3 חודשים, הייתי מאשר את זה ל- 3 חודשים, לא ליותר.

יעקב ליצמן: ברגע שהמפעל התחיל לעבוד אנחנו צריכים לשמור על מקומות עבודה, שלדבריהם הולכים לייצר מקומות עבודה חדשים לדעתי אסור לאשר את זה ברגע שהם מתחילים לייצר במפעל.

יעקב ליצמן: אם הם לא התחילו, ויש רק כוונות, צריך לבדוק את זה.

יעקב ליצמן: אם הם אומרים שזה יהיה בעוד 3 חודשים, נאשר את זה בעוד 3 חודשים, ואחר כך נחזור לדון.

יצחק הרצוג: אני רק קראתי לגבי נושא העברת קו הייצור החדש - -

אלי רייפמן: על זה בדיוק רציתי לדבר.

אלי רייפמן: אני הבעלים והמנכ"ל של חברת Emblaze Mobile שמשקיעה והשקיעה במפעל הזה, ובכלל- היום.

אלי רייפמן: המפעל הוא לא בהקמה והוא לא עומד להיות מוקם.

אלי רייפמן: המפעל קיים 10 שנים, מעסיק 400 עובדים.

אלי רייפמן: הבאתי לכאן מעל 600 מיליון דולר.

אלי רייפמן: השקעתי מתוכם כבר 200 מיליוני שקלים בפיתוח.

אלי רייפמן: אנחנו מפתחים החל ממעבדים לטלפון ועד לטלפון עצמו.

אלי רייפמן: הטלפון מיוצר רובו ככולו בחו"ל.

אלי רייפמן: הוא מורכב כרגע באוסטריה, כי אין את היכולות האלה בארץ, ואני גם את זה לומד מהאוסטרים ומההונגרים והיפנים, ומביא את הידע הזה לארץ.

אלי רייפמן: אני הולך לפתוח את המפעל במגדל העמק, שזה מפעל הרכבה.

אלי רייפמן: הייצור, 90% ממנו נעשה כאן – חומרה, תוכנה, פלסטיקה, מכניקה – מעסיק מעל 104 חברות ישראליות נוספות שמשתתפות בזה.

אלי רייפמן: זה ייצור ישראלי ראשון.

אלי רייפמן: הזמנות ראשונות כבר מכרו ב "פרטנר" ביותר מ- 50 מיליון שקלים וצפוי לעלות לחצי מיליארד שקלים במהלך השנתיים-שלוש הקרובות.

אלי רייפמן: אנחנו מדברים על עסק חי.

אלי רייפמן: האלמנט של מפעל ההרכבה הוא האלמנט האחרון בשרשרת שאנחנו משקיעים בה כבר 10 שנים כדי להרים ייצור ישראלי כחול לבן של טלפונים.

אלי רייפמן: היום, 90% ממנו זה כבר כאן.

אלי רייפמן: אז חשוב לי להדגיש את הנקודה הזו.

אהוד רצאבי: אני מציע את הדבר הבא – מכיוון שבחומר שהונח על שולחננו נאמר שהייצור הוא זניח בישראל, ופה אנחנו שומעים שמתוכנן ייצור, אבל מצד שני – מתוכנן זה עדיין לא אומר שה נעשה בפועל, ומאחר ואנחנו בכל זאת רוצים להגן על תוצרת הארץ ולעודד תעסוקה, אני דוחה את ההצבעה להיום כאשר אתם תצטרכו לבוא ולהוכיח שאכן אתם מייצרים בישראל.

אהוד רצאבי: אני מניח שהמכס ודאי ירצה לתת הגנה גם לתעסוקה בישראל.

אהוד רצאבי: לכן אנחנו נסיים את הדיון להיום בנושא הזה.

אהוד רצאבי: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לנושא של שינויים בתקציב.

אברהם הירשזון: לפנינו פניה מספר 154 ו- 155.

ענת לאור: מדובר פה לא בתוספת תקציב אלא בפירוק של תקציב שניתן.

ענת לאור: התקציב הזה הוקצה בעקבות הופעה של המפכ"ל פה, בדיונים שנערכו עם שר האוצר, על הסיפור של המאבק בפשיעה המאורגנת והפשיעה החמורה.

ענת לאור: לצורך זה המשטרה טיפלה בתקנה אחת.

ענת לאור: המשרד לביטחון פנים קיבל 50 מיליוני שקלים.

ענת לאור: כרגע אני מבקשת את האישור של הוועדה לפצל את התקציב הזה לתוך התקנות שמהן נעשה הרכש לנושא מודיעין, לנושא חקירות, ובין היתר גם לקידום של שני פרויקטים בפיתוח, כמו שאתם רואים פה.

ענת לאור: יש לנו את הנושא של ההאזנות והנושא של המערכת הפלילית.

ענת לאור: אנחנו מבקשים את אישור הוועדה לשינויים.

ניסן סלומינסקי: האם המשרד קיבל תוספת תקציבית?

ניסן סלומינסקי: אלה שינויים פנימיים.

ניסן סלומינסקי: בזמנו דובר על לפחות 100 מיליון שתקבלו לנושא של מלחמה בפשיעה המאורגנת.

ניסן סלומינסקי: האם המשרד קיבל דבר כזה?

ענת לאור: מול התוכנית שהציג המפכ"ל בפורום הזה בתחילת שנת התקציב, שמדברת על תוכנית תלת שנתית של מעל מיליארד ומאות תקנים, קיבלנו בסך הכל את השורה הזו, שאני מבקשת לפצל היום, בסך – 50 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: אפילו לא ה- 100 מיליון שדובר עליהם?

ענת לאור: זה מה שקיבלנו וזה נכנס כאן.

יעקב ליצמן: אני מבין שהמפכ"ל והשר לביטחון פנים ביקשו תוספת גדולה.

יעקב ליצמן: הם אמרו שהם לא יכולים לעמוד מול האתגר הזה של המלחמה בפשיעה בלי תוספת התקציב.

יעקב ליצמן: לפי מה שקורה כאן, אם הבנתי נכון, אין תוספת תקציב, אלא רק שינוי בתוך התקציב.

יעקב ליצמן: נכון?

ענת לאור: מול הנושא שהציג פה המפכ"ל, בפורום הזה, את אותם היקפים שדיברתי עליהם – מול הנושא הזה בלבד הוא קיבל את אותם 50 מיליון שמוצגים פה.

ענת לאור: מעבר לזה לא קיבלנו לנושא הפשיעה המאורגנת שום דבר.

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע נגד, אבל כמחאה הייתי מצביע נגד.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, אושר.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לעמוד 11 – בקשה 164 ו- 165.

שאול מרידור: מדובר על העברה פנימית בתוך משרד התחבורה.

שאול מרידור: אם אתם זוכרים, היתה הפחתה, שדובר עליה כאן, בוועדה, יחד עם המנכ"ל, ובעקבותיה נעשה פה תיקון, בעצם, של אותה הפחתה.

שאול מרידור: לא השתנו הסכומים, בסך הכל, אלא רק החלוקה בין הסעיפים השונים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אני מבין שאין הערות.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, אושר.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לעמוד מספר 15 – מספר פניה לוועדה 169.

שאול מרידור: מדובר פה על העברה פנימית של תקציב הרשאה להתחייב, במזומן, של 80 מיליון שקלים לצורך חתימה על הסכם למסופי הגבול היבשתיים.

שאול מרידור: היום רשות שדות התעופה מפעילה את המסופים היבשתיים במדינת ישראל, גם אלה הגובלים בגבולות וגם במעבר ברצועת עזה, מעבר קרני, של סחורות.

שאול מרידור: כנגד הפעילות הזו יש לה הסכם של רשת ביטחון עם מדינת ישראל, שמסתיים בסוף שנת 2003.

שאול מרידור: ההארכה הזו היא הארכה עד סוף שנת 2005, של אותו הסכם.

יצחק הרצוג: אתם פשוט הארכתם את ההסכם ובשביל זה אתם צריכים לתת את ה- 80 מיליון שקל האלה?

שאול מרידור: הרשאה להתחייב, כן.

יצחק הרצוג: על מה ההסכם הזה מדבר, על מינימום כניסות ויציאות?

שאול מרידור: ההסכם הזה כולל בתוכו שני דברים – אל"ף, רשות שדות התעופה בנתה, אז כל הבניה שהיא עשתה, בזמנו, פרוסה על פני כל השנים של ההסכם.

שאול מרידור: מעבר לזה, היות והמדינה היא זו שמחליטה אם מעבר קרני נסגר או נפתח, אין לרשות שדות התעופה יכולת להשפיע על הביקוש.

שאול מרידור: אנחנו מאשרים בתחילת השנה תקציב שהוא מאוזן, אבל אם יש סגר, למשל, או פיגוע, המעבר נסגר, ואז צריך להשלים להם את הכסף.

אברהם הירשזון: תודה.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לעמוד מספר 17, מספר פניה לוועדה- 170.

שאול מרידור: הפניה הזו היא תיקון לפניה שכבר העברנו בנושא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

שאול מרידור: כאשר העברנו את הפניה העברנו מזומן בתקציב הפיתוח ללא הרשאה, וכידוע לכם, בתקציב פיתוח ללא הרשאה אי אפשר להוציא מזומן, ולכן יש פה רק תיקון והעברת ההרשאה למקומות ששמנו מזומן.

יעקב ליצמן: מאיפה הורדתם את זה?

שאול מרידור: זה היה בתוך סעיף 79, בתוך תקנה.

יעקב ליצמן: מאיזה פרוייקטים ביטלתם את זה?

שאול מרידור: זו רזרבה לבטיחות בדרכים.

אברהם הירשזון: תודה רבה.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, אושר.

אברהם הירשזון: אנחנו עוברים לפניה מספר 007 29, בעמוד 19.

אוריאל לוין: בקשה בתקציב הרגיל של משרד השיכון להעביר עודפים מחויבים בשיעור 75% מהעודפים המחויבים.

אוריאל לוין: זה התחייבויות לספקים, נותני שירותים, שהמימון ניתן בשנים קודמות, ומבקשים להעביר את העודף המחויב.

יצחק הרצוג: איך נוצר העודף הזה?

יצחק הרצוג: אני לא מבין אותו.

יצחק הרצוג: מה זה אומר, שלא ניצלת?

יצחק הרצוג: מאיפה נוצר העודף?

יעקב ליצמן: זה כסף מחויב.

יצחק הרצוג: יש לך 3 בקשות כאלה עכשיו, נכון?

יצחק הרצוג: זה המון כסף.

אוריאל לוין: אני אתן לך דוגמה פשוטה, מהתקציב הרגיל, כי זה בתקציב רגיל: אם מזמינים מחקר בשנת 2003, ומזמינים אותו אפילו באמצע השנה, המחקר יכול לקחת שנה- שנה וחצי.

אוריאל לוין: ההתחייבות על מיליון שקל, הביצוע יכול להיות 300 אלף שקל באותה שנה.

אוריאל לוין: נוצר עודף מחויב.

אוריאל לוין: יש התחייבות לעושה הסקר או המחקר, כאשר התשלום היה רק חלקית מסך כל הביצוע.

אוריאל לוין: ההפרש בין ההתחייבות ובין מה ששולם בשנת 2003 זה עודף מחויב לספק.

אוריאל לוין: זה יכול להיות בניקיון, יכול להיות באחזקה, במחשוב – בכל הדברים השוטפים.

שגית אפיק: בגלל שזה עודפים, לפי סעיף 15 לחוק יסודות התקציב, הודעה לוועדה על עודפים צריך להגיש לא יאוחר מחודש ימים לפני תום שנת הכספים, אבל הוועדה רשאית, במקרים מיוחדים, להרשות את ההגשה במועד מאוחר יותר.

שגית אפיק: אתם צריכים להצביע פעם אחת שאתם מאשרים את ההגשה במועד מאוחר יותר ולאחר מכן על האישור.

יעקב ליצמן: מה ההבדל לגבי 32?

שגית אפיק: זה אותו הדבר.

יעקב ליצמן: אז למה אי אפשר לעשות את זה ב- 32?

שגית אפיק: לגבי 32 היתה חוות דעת של אנה שניידר - - -

יעקב ליצמן: מה ההבדל ?

שגית אפיק: סעיף 3 א לחוק יסודות התקציב מתייחס להעברות תקציביות - -

ניסן סלומינסקי: הבנת את התשובה?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: יש איזשהו הבדל.

אהוד רצאבי: יש כאן סך של 17 מיליון ₪ לשיקום שכונות ב- - -

אוריאל לוין: יש כ- 100 שכונות בשכונות שיקום.

אוריאל לוין: בתקציב הפיתוח יש שיקום שכונות פיזי, שזה – שיפוצים, תשתיות, הרחבות, שזה לא הבקשה הזו.

אוריאל לוין: בתקציב הרגיל יש שיקום שכונות חברתי, שזה פרויקטים משותפים – משרד העבודה והרווחה ומשרד הבריאות.

אוריאל לוין: גם פה נשארו עודפים מחויבים.

קריאה: עודפים שלא ניצלו אותם?

קריאה: זה פרויקט מתמשך.

אברהם הירשזון: אז נצביע קודם כל בהצבעה הראשונה – על ההגשה המאוחרת.

אברהם הירשזון: אם זה יעבור, נצביע על הבקשה.

אברהם הירשזון: מי בעד אישור הנושא של הגשה מאוחרת?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, אושר.

אברהם הירשזון: מי בעד הפניה?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, הבקשה אושרה.

אברהם הירשזון: אנו עוברים לעמוד מספר 21 .

אברהם הירשזון: יש שתי פניות: 016 70, 017 70.

אוריאל לוין: בתקציב הרגיל שהצגתי קודם, העודפים יחסית קטנים כי הפעולות נמשכות על פני שנתיים, אולי לפעמים שלוש, אבל רובן מסתיימות בפרקי זמן קצרים.

אוריאל לוין: בתקציב הפיתוח המצב הוא יותר מורכב, כי אם עושים תשתיות או הרחבה בשיקום שכונות הפיזי, מההתחייבות לספק, לעיריה, עד גמר הביצוע יכולות לעבור שנתיים, שלוש ואפילו ארבע.

אוריאל לוין: יתרה מזו.

אוריאל לוין: החל משנת 2003 בגלל הנחיות חשב כללי של קצב התחייבויות וקצב תשלומים, נדחות הרבה פעולות ממהלך שנים רגיל, מתחילת השנה, מאמצע השנה – לסוף השנה.

אוריאל לוין: זה אומר שההתחייבויות נעשות בסוף השנה.

אוריאל לוין: בחלק גדול מהתקציב ההתחייבויות נעשות בסוף השנה, ולכן הביצוע הוא רק חלקי בשנה השוטפת, ורוב הביצוע נדחה לשנים הבאות.

אוריאל לוין: ככל שמאשרים למשרדים את העודפים מוקדם יותר הם יכולים לבצע בקצב סביר יותר.

אוריאל לוין: בשנה שעברה אישרו את העודפים מאוחר, וכך גם לפני שנתיים.

אוריאל לוין: אם הוועדה ואם אגף תקציבים מאשר להגיש עודפים יותר מוקדם, יש אפשרות למשרדים להפעיל את העודפים בצורה שוטפת ולהימנע מגרירה של עודפים לשנים הבאות.

אוריאל לוין: יתרה מזו – חלק גדול מהעודפים בתקציב פיתוח מורכב משני דברים מרכזיים: 1.

אוריאל לוין: משקים כספיים סגורים – שזה תשתיות לבניה חדשה, שהיזם קונה את הפיתוח והוא נעשה בשלבים.

אוריאל לוין: ההכנסה מקבלת את ההכנסות, חלקן הגדול – מראש, ואז הכסף נשאר בתקציב משרד השיכון ועובר משנה לשנה כדי להשלים את הפיתוח בגין ההתחייבות ליזם שקנה את הפיתוח.

אוריאל לוין: יש היקף גדול של משקים כספיים סגורים רגילים.

אוריאל לוין: יש פרויקטים – מודיעין, אלעד, מעלה אדומים, שזה משקים כספיים תקציביים שכל משק כספי מתוקצב בתוכנית נפרדת, וגם שם יש עודפים מהכנסות מפיתוח שלמעשה אמורות להיות מושקעות בשנה הנוכחית, בשנה הבאה, להשלים את הפיתוח שנותר.

אבשלום וילן: הבעיה שלי עם כל העודפים האלה היא שאתם המשרד הכי פחות שקוף במדינת ישראל.

אבשלום וילן: ישב פה קודם משרד התחבורה.

אבשלום וילן: אני יכול להתווכח אתם, אבל אם אני מקבל את הנתון, אני מקבל אותו מול העיניים.

אבשלום וילן: הוא מראה לי איזה כבישים, אומר איזה פרוייקטים – אני יודע על מה הוא מדבר.

אבשלום וילן: אצלכם, באורח סיסטמתי, במשך ה- 5 שנים שאני יושב פה, מעולם אני לא יודע.

אבשלום וילן: כתוב כאן "המנהל לבניה כפרית".

אבשלום וילן: אני מהסקטור הכפרי, ואני לא רואה גרוש אחד שמושקע אצלנו.

אבשלום וילן: הכל הולך ליש"ע.

אבשלום וילן: אז תגידו באומץ שזה ליש"ע.

אבשלום וילן: אני רואה פה על תוכניות שרנסקי.

אבשלום וילן: כתוב פה – אלעד, יפה.

אבשלום וילן: אני בעד.

אבשלום וילן: תכתבו את האמת.

אבשלום וילן: תפסיקו למרוח אותנו.

אבשלום וילן: אני לא יכול לאשר.

אבשלום וילן: אני מבקש מהיושב ראש לדחות את זה בשבוע.

אבשלום וילן: שיסבירו לי – אם בשיכון יש פה 557 מיליון לפעולות פיתוח, שאני לא יודע לאן הן הולכות.

אבשלום וילן: תשתית בניה חדשה – 145 מיליון.

אבשלום וילן: פעולות שוטפות – 214,215.

אבשלום וילן: אני אומר לכם: אין פה שקיפות.

אבשלום וילן: במדינת חוק מתוקנת, אנשים היו עומדים למשפט.

אבשלום וילן: אני מבקש, כוועדת הפיקוח הפרלמנטרית בנושא זה, לקבל את פירוט כל הפרוייקטים, ואז נצביע.

אבשלום וילן: אני אדע, למען השם.

אבשלום וילן: למה אצלכם כל דבר לא ברור?

נסים דהן: הם כבר נתנו רשימה, חבר הכנסת אורון קיבל.

יעקב ליצמן: אני תומך בפניה.

יעקב ליצמן: אני רק רוצה לשאול את משרד השיכון דבר שמטריד אותי בשלושת השבועות האחרונים.

יעקב ליצמן: היה תקציב שמירה של משרד השיכון, משרד הדתות, שזה הועבר למשרד השיכון בהר הזיתים.

יעקב ליצמן: הר הזיתים הוא מקום שלא נתון לוויכוח.

יעקב ליצמן: למה אנשים שעולים לשם – חלילה ללוויות או לקברי הורים, קברי צדיקים לא זכאים לשמירה?

יעקב ליצמן: למה אין שם שמירה?

יעקב ליצמן: מדובר שם על 2 מיליון שקל, בסך הכל.

יעקב ליצמן: כבר חודשיים או שלושה אני לא מקבל שום הסבר למה אין העברה עבור שמירה בהר הזיתים.

אהוד רצאבי: אני מבקש את יושב הראש לדחות את זה בשבוע ימים, אם יש אפשרות.

אהוד רצאבי: אני באמת רוצה לקבל הבהרות מה הם הנתונים.

אהוד רצאבי: מה זו בניה כפרית?

אהוד רצאבי: יש פה כל מיני סכומים שלי הם לגמרי לא ברורים.

אהוד רצאבי: בפעם שעברה שהיתה הצבעה על נושאים כאלה – הוטעיתי.

אהוד רצאבי: לא שאתם הטעתם.

אהוד רצאבי: אני לא הבנתי נכון.

אהוד רצאבי: יצא שהצבעתי לא כפי שרציתי להצביע, בגלל חוסר שקיפות, בגלל חוסר בנתונים.

אהוד רצאבי: לכן אני מבקש לדחות את זה לשבוע הבא.

אהוד רצאבי: ואז, נקבל תשובות מה הם אותם סעיפים סתומים, ובהתאם לזה - - -

נסים דהן: למה הצבעתם על ספר התקציב?

נסים דהן: בספר התקציב כתוב אותו הדבר.

נסים דהן: אישרתם אותו כבלוק.

אוריאל לוין: יש פניה תקציבית מוכנה באגף התקציבים על תקצוב של 2 מיליון שקל בהתאם לסיכום עם הממונה על התקציבים וכל הנושאים שמתעסקים בהעברה של משרד הדתות למשרדים האחרים.

אוריאל לוין: הפניה מוכנה.

אוריאל לוין: בתוך אגף תקציבים זה לא נגמר.

אוריאל לוין: מבחינתנו אנחנו גורם שלוחץ, דוחף, מנסה לקדם את זה.

יעקב ליצמן: יש את העניין של הר הזיתים, יש תקציב לכך במשרד הדתות.

יעקב ליצמן: אנשים פחדו להגיע לשם, ומשרד הדתות, בזמנו, הקציב כסף.

יעקב ליצמן: זה אושר בוועדה, ובכל המקומות, שהכסף הזה מיועד לשמירה, לפטרולים.

ניסן סלומינסקי: גם שמירה כנגד חילול הקברים שם.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: עכשיו, השמירה הזו הופסקה, ברגע שאין יותר את משרד הדתות, והיה צריך להעביר את זה, לפי החלטת הממשלה.

יעקב ליצמן: זה עובר למשרד השיכון.

יעקב ליצמן: בסדר.

יעקב ליצמן: עכשיו, לצערי כבר חודשיים אין שמירה.

יעקב ליצמן: אנשים מפחדים לנסוע.

אברהם הירשזון: אנחנו פנינו למשרד השיכון מספר פעמים ולא דחינו הצבעות, ומשרד השיכון העביר לנו את כל מה שהוא התבקש להעביר.

אברהם הירשזון: גם השר, כשהיה פה, אמר שהכל יהיה גלוי ופתוח, ואכן כך הם נהגו, כולל השיחות של חבר הכנסת דניאל בנלולו בטלפון.

אברהם הירשזון: הכל היה גלוי.

אוריאל לוין: אני לא אכנס לצדדים שאני לא מבין בהם.

אוריאל לוין: מי שרוצה לבדוק, לפקח – הפיקוח נעשה דרך ההרשאה להתחייב.

אוריאל לוין: ההרשאה להתחייב מאפשרת למשרד או לגוף שמאושר לו תקציב, להתחייב.

אוריאל לוין: מה שפה יש זה התחייבויות לקבלנים, לספקים, שנחתמו לפני שנתיים, שלוש וארבע.

אוריאל לוין: אין פה שום פעולה חדשה.

אוריאל לוין: זה רק מאפשר תשלום שלא שולם בשנה הקודמת – לשלם אותו.

אברהם הירשזון: אני מודה לך, אדוני, ואני אכן חושב שאנשים התחייבו להם, צריכים לקבל את כספם כי הם לא שייכים לפוליטיקה של העניין.

אברהם הירשזון: מי בעד הבקשה?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, הבקשה אושרה.

אברהם הירשזון: אנו עוברים לפניה מספר 179, 180 - רשות השידור.

יצחק הרצוג: רשות השידור היא השופר הכי גדול של השלטון שראיתי, בשבוע האחרון.

יצחק הרצוג: אתמול מראים את נתניהו עם הזקנים.

יצחק הרצוג: לא מביאים אופוזיציה.

יצחק הרצוג: מראים את נתניהו בנושא הבנקים, ולא מביאים אופוזיציה.

יצחק הרצוג: מחקו את הכתבים לענייני רווחה ומשפט, ולא מעניין אותם שום דבר.

קריאות: - - -

יצחק הרצוג: זה דבר מאד לא מאוזן.

חיים פרננדס: הפניה שמונחת לפניכם, חברי הכנסת, מבקשת לתקצב סך של כ- 50 מיליון שקלים, מתוך כ- 60 מיליון שקלים.

חיים פרננדס: 10 מיליון כבר קיימים.

חיים פרננדס: הבקשה היא להעביר את סכום לטובת מימון פעילות של תוכנית התייעלות ברשות השידור במסגרת הסכם שקיים בין רשות השידור, משרד האוצר, השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, ובמשרד האוצר, כמובן – גם אגף התקציבים וגם אגף החשב הכללי.

חיים פרננדס: הפניה מונחת לפניכם.

אבשלום וילן: מה מקור הכסף?

אבשלום וילן: לא כתוב.

חיים פרננדס: המקור הוא בסעיף 83 – הוצאות פיתוח אחרות.

חיים פרננדס: יש לנו שם רזרבה שמשמשת אותנו לכל מיני פעולות.

חיים פרננדס: כרגע הרזרבה ריקה, כמו שאתם ודאי יודעים.

חיים פרננדס: העברנו משם את הסכום - - -

אבשלום וילן: כמה יש שם בתוכניות פיתוח?

חיים פרננדס: אני לא רוצה לומר סתם.

חיים פרננדס: זה סעיף שאני לא אחראי עליו.

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות של תכנית ההתייעלות?

ניסן סלומינסקי: פיטורי עובדים?

אברהם הירשזון: אנחנו כבר אישרנו את התוכנית, זה היה - - -

אבשלום וילן: אני תומך בנושא הזה, כי הנושא הזה של התייעלות השידור כבר נמצא כאן כמה שנים.

אבשלום וילן: צריך להוציא עובדים לפנסיה.

אבשלום וילן: מי שמכיר את ההיסטוריה, באיזה משכורות נמוכות עבדו שם, עם השעות הנוספות – אין ברירה, צריך לעשות את זה.

אבשלום וילן: יושב פה יושב ראש הוועד המנהל של רשות השידור - - -

קריאה: אין ועד מנהל.

אבשלום וילן: מליאת רשות השידור?

אבשלום וילן: בכל מקרה, אני באמת חושב שצריך לעשות את התוכנית הזו.

אבשלום וילן: בהזדמנות זו, הנקודה שהעלה חבר הכנסת הרצוג היא נכונה.

אבשלום וילן: הערוץ הממלכתי הוא ערוץ ציבורי.

אבשלום וילן: הוא חשוב מאין כמוהו.

אבשלום וילן: אני תומך, עקרונית, בשידור הציבורי, רק שהוא צריך לשרת ולשדר את כולם.

אברהם הירשזון: אם אתם זוכרים, אנחנו אישרנו תקציב ביניים לרשות השידור, ואנחנו הולכים לקיים פה דיון בנושא של התקציב ש - - , שאין לו שום נגיעה לנושא הזה של כסף להתייעלות.

אברהם הירשזון: אם תרצו שיתקיים בנושא הזה דיון יותר עקרוני, תעירו את תשומת לבי.

יצחק הרצוג: אני הייתי בצוות שלך, אדוני היושב ראש, ואני זוכר את תשובת האוצר לפני חצי שנה.

יצחק הרצוג: לא היה כסף.

יצחק הרצוג: אבל אולי עכשיו, כשביבי נתניהו מופיע כל יום, ומלקקים לו מכל הכיוונים - - -

1028: תודה, שביבי עושה גם - - -

יצחק הרצוג: אני אגיד לך, בתור אחד שעד עכשיו נלחם בעיקשות למען רשות השידור: בעשרה הימים האחרונים אתה לא רואה אף קול אחר, אף טיעון אחר.

יצחק הרצוג: אתה רואה תופעות מדהימות.

יצחק הרצוג: גם כשסתמו את הפה למי שהציג תיקים על רווחה וסיפורים מעניינים, אני בטוח שגם לא דנו בזה במליאה הזו.

יצחק הרצוג: עם כל הכבוד והחברות, אני מאד תומך בהתייעלות, אני רק זוכר שלאוצר לא היה בכלל כסף, ולא רצו בכלל לשבת אתנו, כשרצינו את הכסף הזה.

יצחק הרצוג: אז אני מבקש גם לדעת כמה עוד כסף חיים פרננדס עומד להקציב ליתרת ההתייעלות, כי היא צריכה לעלות 250 מיליון שקל ולא רק 50 מיליון.

נסים דהן: כמו שכולנו זוכרים, תכנית ההתייעלות היתה בעצם linkage.

נסים דהן: גם מצד רשות השידור – הם היו צריכים לעשות פעולות מסוימות כדי להגיע לשלב הזה של קבלת 50 מיליון.

נסים דהן: אני לא רואה שאותן פעולות מסוימות, שרשות השידור היתה אמורה בהסכם ההתייעלות לבצע, עד השלב הזה של ה- 50 מיליון, לפחות לנו אין כל מסמך שהדברים הללו אמנם בוצעו.

נסים דהן: היה מדובר על פיטורי עובדים, על הוצאה לחופשה – פעולות שלמות שהרשות היתה צריכה לעשות עד ההגעה לשלב הזה של אישור ה- 50 מיליון.

אברהם נתן: אי אפשר להיכנס למהלך ההתייעלות ולפיטורי העובדים לפני שאושר תקציב.

אברהם נתן: מהרגע שיאושר תקציב, נטפל בפיטורי העובדים.

אברהם נתן: לשנה הזו לקחנו על עצמנו, כרשות שידור, לפטר כ- 300 עובדים.

אברהם נתן: התוכנית היא מתגלגלת.

אברהם נתן: היא צריכה להגיע עד 700 עובדים.

אברהם נתן: לכן, לשנה זו אמרנו שזה יהיה 300 עובדים.

אברהם נתן: לצורך זה, המימון, במסגרת ההסכם, צריך להיות 60 מיליון.

אברהם נתן: 50 מיליון הביאו כאן כפניה לוועדה, ועוד 10 – מאיפה?

חיים פרננדס: קיים כבר, בתקנה.

אברהם נתן: אז 60 מיליון שקל יונחו לצורך התייעלות.

יצחק הרצוג: רק לשנה?

קריאה: כן.

נסים דהן: זאת אומרת ש- 300 עובדים קיבלו מכתבי פיטורין.

קריאה: עוד לא קיבלו.

קריאה: יקבלו.

אברהם נתן: אני לא אתחייב.

אברהם נתן: את הסיפור שהיה בשנה שעברה לא נעשה יותר.

אברהם הירשזון: מי בעד הבקשה, ירים את ידו.

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: תודה, הבקשה אושרה.

יעקב ליצמן: למה לא הבאת להצבעה את 32?

אברהם הירשזון: משום ש- - -

יעקב ליצמן: אבל כבר עברנו את זה.

יעקב ליצמן: אין הבדל בין זה לבין הקודם - - -

שגית אפיק: אנה שניידר ביקשה את חוות הדעת שלכם.

שגית אפיק: פי סעיף 3 א נקבע: "לא יוצא סכום שנקבע בחוק תקציב שנתי לצורך תמיכה במוסד ציבור ...." לכן נעשתה פניה ליועץ המשפטי לממשלה.

שגית אפיק: עורך הדין אמנון דה הרטוך - - -

יעקב ליצמן: אבל לא הבאת פניה ליועץ המשפטי על דברים אחרים.

יעקב ליצמן: רק על זה.

יעקב ליצמן: למה אי אפשר להצביע אותו הדבר כמו שהצבענו קודם?

שגית אפיק: כי לגבי זה יש את הסעיף הספציפי הזה, ויש - - -

יעקב ליצמן: למה אי אפשר?

יעקב ליצמן: אני לא רואה שום סיבה מדוע אנו מעכבים כבר 4 חודשים העברה.

יעקב ליצמן: כתבו מכתב.

יעקב ליצמן: טיפש זרק אבן לבאר, וזהו, גמרנו.

יעקב ליצמן: אז אנה שניידר כתבה חוות דעת.

יעקב ליצמן: כמה זמן צריך לעכב את הכסף הזה?

יעקב ליצמן: אין שום שוני בין זה לבין העברה תקציבית אחרת.

שגית אפיק: צר לי שזה מתעכב ככה.

שגית אפיק: פניתי לעורך הדין אמנון דה הרטוך וביקשנו ממנו לקדם את חוות הדעת שלו, ושהיא תגיע לכאן כמה שיותר מהר, על מנת שיהיה דיון היום.

שגית אפיק: אלא שעורך הדין אמנון דה הרטוך מסר לי אתמול בערב, שמאחר והוא מקבל נתונים סותרים ממשרד החינוך, מבחינה עובדתית הוא לא מסוגל לכתוב חוות דעת משפטית.

אברהם הירשזון: בשבוע הבא נחזור לכנסת.

אברהם הירשזון: אתם רוצים לקיים דיון עם אנה שניידר בנושא הזה?

אברהם הירשזון: נלמד את כל הדברים, ונדע בדיוק מה קורה.

שגית אפיק: אני מאמינה שעד השבוע הבא תהיה חוות דעת, ואפשר יהיה - - -

יעקב ליצמן: אני מבקש מאדוני היושב ראש – לפעמים אנחנו רואים בגמרא שהביאו איזושהי מתנה למלך, והחליפו נשק בעפר – וגם העפר ירה.

יעקב ליצמן: מה שאני רוצה להגיד הוא שאי אפשר להמשיך את זה כל הזמן כשאין תאריך יעד לכל הסיפור הזה.

יעקב ליצמן: אי אפשר.

יעקב ליצמן: לכן אני מבקש מאד להודיע לדה הרטוך, עם כל הכבוד, שביום שני אנחנו רוצים להצביע על זה.

יעקב ליצמן: נראה אחר כך מה הבאלגן, אבל אי אפשר לחכות כל הזמן לחוות הדעת שלו.

יעקב ליצמן: או, לחילופין – אני לא סומך על דה הרטוך.

יעקב ליצמן: אני אומר שהוא שותף לכל הקנוניה שהיתה כאן, לגבי העיכוב, ולכן אני מבקש שהיועץ המשפטי לבדו יופיע בזה.

אברהם הירשזון: לקחתי את זה לתשומת ליבי.

אברהם הירשזון: תודה רבה, הישיבה נעולה.