ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 12, 2003-04-27 10:30

אברהם הירשזון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

בועז סופר: אני סגן ממונה על הכנסות המדינה במשרד האוצר, ומבקש להציג את נושא.

בועז סופר: ברשותכם, שתי מילות רקע; קבוצות המחיר משמשות בסיס המס הן לעניין אגרות הרישוי והן לעניין שווי השימוש ברכב צמוד.

בועז סופר: לפני כשבע שנים המרנו את השיטה – את בסיס המס – מנפח מנוע למחיר, כדי שיהיה אסטנטיב טוב יותר – הן ליבואנים להפחית מחירים, והן לצרכנים – להסתכל על המחיר, שהוא חזות הכול, ולא על נפל המנוע, שיכול להיות לא-קורלטיבי עם המחיר.

בועז סופר: ניתן לקחת כדוגמה את "ב-מ-וו", שבנפח של 1,800 עולה ללמעלה מ-200,00 שקל, בעוד ש"ניסן" בנפח 1,800 עולה כמחצית מהסכום הזה.

בועז סופר: לכן המחיר, מבחינתנו, הוא בסיס המס הראוי.

בועז סופר: אנו משתדלים לעדכן את קבוצות המחיר לפני ראשית שנת ייצור חדשה.

בועז סופר: בשנים האחרונות שנת הייצור מתחילה במאי.

בועז סופר: משרד התחבורה מאפשר למכור כלי רכב, ובלבד שתוטבע בשילדה שנת הייצור.

בועז סופר: ממאי ניתן למכור כלי רכב עם שנת ייצור 2003.

בועז סופר: אנו משתדלים להיערך גם מבחינת היבואנים וגם מבחינת היצואנים, כדי שהקבוצות יהיו מונחות לפני ראשית שנת המודל, כדי שניתן יהיה להיערך כראוי.

בועז סופר: אם נסתכל על קבוצה מספר 2 שלפניכם – וכמחצית כלי הרכב בישראל נמכרים בקבוצה זו – אנו משתדלים לקבוע את המחיר בהתאם להשתקפות של השינויים במחירים במשק.

בועז סופר: אנו לא מנסים לקבוע אותם אלא לשקף אותם.

בועז סופר: יש פה קונפליקט מובנה ותמידי בין עליות של שערי חליפין.

בועז סופר: אנו משתדלים למצע את התנודות האלה על-פי, כלומר לא משנה מהיכן יובא הרכב אלא באיזה מטבע שולמה התמורה עבורו.

בועז סופר: כך, לדוגמה, כלי הרכב שמיובאים מאירופה הם היום בערך מחצית, אבל התמורה שמשולמת ביורו היא כמעט 70%.

בועז סופר: לכן המשקל של היורו הוא מאוד דומיננטי, ויש לנו בעיה איך למצע תנודות בין ין ודולר, שהשתנו, יחסית, במעט בשנה האחרונה, לבין היורו, שרק בשנה האחרונה זה עלה בלמעלה מ-15%.

בועז סופר: אם ניקח שנה וחצי אחורה, הרי שהיורו עלה בלמעלה מ-20%.

בועז סופר: לכן כשאנו מעדכנים את הקבוצות, אנו מונעים העלאת מס.

בועז סופר: אם ניקח שוב את קבוצה 2, שאנו מבקשים לקבוע על 114,000 שקל, אם לא ישונו התקנות והקבוצות יישארו על 106,000 שקל, כפי שזה היום, ייווצר מצב שבו רכב שנמכר ב-114,000 – במקום להיות משוייך לקבוצה 2, יהיה משוייך לקבוצה 3.

בועז סופר: אם אנו רוצים להעלות מס, אנו רוצים לבוא בדלת הראשית ולא בדלת האחורית.

בועז סופר: לכן אנו מנסים למנוע את העלאת המס באמצעות העלאת הקבוצות.

בועז סופר: זה לא אומר שכל כלי הרכב שנמכרו בשנה שעברה ב-106,000 שקל, אכן ימשיכו להימכר ב-114,000 שקל; חלק פחות, חלק יותר, חלק ייצאו מהקבוצה כי המחיר עלה יתר על המידה, היבואן/היצרן לא מצליחים להכניס את זה לקבוצה, כלומר לא מצליחים לעמוד בכוחות השוק.

חיים אורון: ביחס לשנה שעברה, מה חורג מהסל?

חיים אורון: מה לפי הסל?

בועז סופר: שום-דבר לא לפי הסל, מכיוון שהדולר והין השתנו בצורה מינורית, יחסית, ובתוך הרכב הסל הם לא קבוצה דומיננטית כל-כך; הין הוא בערך 20%, והדולר הוא בערך 10%.

בועז סופר: היורו הוא למעלה מ-66%.

בועז סופר: שיעור העדכון המבוקש הוא 7.66%.

בועז סופר: זה מעוגל לאלף השקלים הקרובים מטעם נוחות מנהלתית.

חיים אורון: זה מתאים לעליית הסל?

בועז סופר: זה בדיוק עליית הסל.

בועז סופר: זה הסל שהיה לפני שנה.

בועז סופר: למען הגילוי הנאות, יש פה עליית המע"מ – מ-17% ל-18%.

חיים אורון: כלומר, אין שינוי בין הקבוצות חוץ מעדכון הסל?

חיים אורון: הסקאלה שלכם נשארה קבועה, אך מעודכנת?

בועז סופר: כן, אך זה לא אומר שאין שינוי בשוק.

יצחק הרצוג: מה לגבי היורו?

בועז סופר: הנתונים אכן מצדדים, לכאורה, במי שאומר שהיורו עלה יותר, אך אני מנסה להסביר ליבואנים שאני מנסה לשקף מבחינת מערכת המס את המחירים במשק.

בועז סופר: כשהיורו יעלה ב-15% והין לא יעלה, היבואנים של היורו יצטרכו להפנים את העובדה שהתחרות תיאלץ להוריד את המחיר - בין אם באמצעות ספיגה, בין אם באמצעות פנייה ליצרן, בין אם באמצעות מבצעים כאלה ואחרים.

בועז סופר: אי-אפשר לכסות 15% על-ידי עדכון של ה-15%, כי אז עושים עוול לציבור.

בועז סופר: לסבר את האוזן, מדד מחירי המכוניות של הלמ"ס - העדכון הוא של 8%.

יצחק הרצוג: מבחינת האמנות עם השוק האירופאי זה לא משנה, מה שעשית פה עפ היורו?

בועז סופר: ממש לא.

סמדר אלחנני: השימוש בקבוצות מיועד לחישוב שווי השימוש ברכב צמוד.

סמדר אלחנני: תסתכלו על הקבוצות.

סמדר אלחנני: הרכב הנפוץ ביותר הוא קבוצה 2, זוקפים לו 1,000 שקל לחודש הכנסה, ועל זה הוא משלם מס.

סמדר אלחנני: נגיד שהמס השני שלו הוא 60%, כלומר 600 שקל לחודש עבור רכב שרק הפחת שלו הוא 1,000 שקל לחודש, ואני לא מדברת על בנזין וכל שאר הדברים שכרוכים בזה.

סמדר אלחנני: במדינה שעכשיו מגרדת את התחתית של הטפלון בשביל למצוא מקורות הכנסה, שכל חברי הוועדה מתרעמים עליהם, האם לקבוע שווי הכנסה של 1,000 שקל לשימוש ברכב צמוד – נכון שחלקו לטובת המעביד – זהו רכב שרק הפחת הוא יותר מהעלות שלו.

סמדר אלחנני: לחלקם זה עוד פחות מ-60%.

סמדר אלחנני: גם התמריץ שזה נותן לשימוש ברכב פרטי וגם המקור, שזה יכול להיות היום להכנסה נוספת - לא בעייתית למקור הכנסה במסים, גם החישובים שמראים שעלות השימוש ברכב היא מעל ומעבר למה שמיוצג כאן – זה קמפיין שאני לוקחת אותו מאוד ללב.

סמדר אלחנני: לא צריך להכיר בהוצאות התלויות בבעלות על רכב – הן באחזקת רכב כמו שיש, נגיד, לעובדי מדינה, הן בשווי רכב צמוד.

סמדר אלחנני: אל תשאלו איפה הוא נסע.

בועז סופר: קודם כל, סמדר צודקת.

בועז סופר: שווי השימוש הריאלי, להערכתנו, גבוה מהשווי של הרכב השכיח.

בועז סופר: אבל צריך להסתכל על זה בהבט רחב יותר; למרות הרצון שלנו להעלות את זה, צריך לזכור שההעלאה זה בעצם העלאת מסי הכנסה.

בועז סופר: אני מוכן לבוא עם נתונים לפתוח דיון, אבל זה לא רלוונטי לדיון הזה.

בועז סופר: כשמדברים על העלאת שווי השימוש, גם מבחינתי אפשר לומר שצריך להעלות ב-25% או ב-30%.

בועז סופר: יש לזכור שמדובר ברכבי שירות - של טכנאים, של חברת חשמל, של רשות הדואר - מדובר בשימוש מאסיבי שאולי יש לדון בו, אך זה לא רלוונטי לדיון הזה.

אברהם הירשזון: אם נחליט לדון בנושא הזה, הוא יהיה דיון בנפרד, ואז נודיע לך מראש ותבוא עם כל הנתונים.

יצחק הרצוג: איך רשויות המס מתאימות את עצמן למודל החדש?

בועז סופר: לפני שש שנים, כשהכנו את המודל הזה, חשבנו רבות על מינהל המס – איך לפשט את העסק.

בועז סופר: הגענו למסקנה, שאנו צריכים לקבוע את הקבוצות.

בועז סופר: הכל ממוחשב, יש קובץ שלם של יבואני רכב, שמדווחים על הנתונים כולל מחירים מדוייקים וכולל כל הפרטים הצרכניים.

בועז סופר: אולי זו הבמה להודיע שבעוד כמה חודשים זה יופיע על-גבי רשיונות הרכב.

בועז סופר: מבחינת רשויות המס, העסק הרבה יותר פשוט; דאגנו, שבכל רשיון רכב תופיע הקבוצה.

בועז סופר: לכן לא מס-הכנסה ולא משרד התחבורה מתעסקים בשוטף עם המחירים.

אברהם הירשזון: תודה רבה על תשובותיך המפורטות.

אברהם הירשזון: אנו עוברים להצבעה.

אברהם הירשזון: מי בעד אישור התקנות?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: התקנות אושרו.

אברהם הירשזון: נעבור לנושא הבא.

אברהם הירשזון: 2.

אברהם הירשזון: בקשה להארכת מועדים לפי סעיף 10(ו) לחוק מימון מפלגות, התשל"ו – 1973, סיעת "עם אחד בראשות עמיר פרץ"

אברהם הירשזון: הבקשה נמצאת לפניכם, ומצורף גם מכתב של מבקר המדינה, שהוא בעד לקבל את הבקשה.

גליה אלמגור: ביקשנו בקשה לפי חוק מימון מפלגות להאריך את המועד של הגשת הדוחות הכספיים שקשורים לכנסת והדוחות השוטפים עד ה-28 בפברואר בעקבות זימונו של חשב סיעת "עם אחד" למילואים.

גליה אלמגור: הוא היה כ-21 יום במילואים, ולכן לא יכול היה לעמוד בלוח הזמנים.

גליה אלמגור: פנינו למבקר המדינה, והוא המליץ להאריך את המועד עד ה-8 ביוני.

גליה אלמגור: המכתב שלו לפניכם.

גליה אלמגור: אנו מבקשים שהוועדה תאשר את הבקשה.

איוב קרא: כל המפלגות כבר הגישו את הדוחות שלהן?

אברהם הירשזון: אני לא יודע, מצטער.

יצחק הרצוג: אגב, גם בתוכנית הכלכלית יש סעיף של התערבות במימון המפלגות.

אברהם הירשזון: מי בעד?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: מי נמנע?

אברהם הירשזון: איוב קרא נמנע, הנושא אושר.

אברהם הירשזון: 3.

אברהם הירשזון: התעשייה הצבאית לישראל בע"מ – ערבות מדינה להון חוזר

אברהם הירשזון: קיבלנו פנייה משר האוצר בנושא הזה.

גיל שבתאי: מזה מספר שנים, מ-85', התעשייה הצבאית נמצאת במשבר כלכלי קשה.

גיל שבתאי: המשברים החריפו במהלך שנות ה-90', והם נמשכים עד היום.

גיל שבתאי: בעשור האחרון הופעלו בחברה הזאת מספר תוכניות הבראה בסיוע נרחב של הממשלה.

גיל שבתאי: כל אלה לא הצליחו להביא לפתרון המקווה.

גיל שבתאי: לפני כחודשיים וחצי חתמה הממשלה עם החברה הסכם סיוע כולל, שכולל התחייבות מצד החברה ליישם תוכנית עסקית כוללת על-בסיס המלצות ועדה בין-משרדית, שבחנה את הצבא ואת עתידה של התע”ש.

גיל שבתאי: התוכנית כוללת התייעלות תפעולית, מכירה וסגירה של מפעלים שונים והוצאת עובדים לפנסיה מוקדמת.

גיל שבתאי: כנגד ההתחייבות של החברה הממשלה נתנה סיוע נרחב, שכולל, בין היתר, סיוע למימון פרישת עובדים, הזרמות הון לחברה וערבויות מדינה שונות.

גיל שבתאי: על-פי ההסכם שנחתם, אנו מבקשים להעמיד לרשות התע"ש ערבות מדינה בסך כולל של 30 מיליון דולר לגיוס הון חוזר מהמערכת הבנקאית.

גיל שבתאי: הערבות הזאת מתחלקת לשני חלקים; 20 מיליון דולר – מדובר בהארכת ערבות שכבר ניתנה על-ידי ועדת הכספים, והיתה אמורה להסתיים בסוף השנה, וערבות חדשה, בסך 10 מיליון דולר.

גיל שבתאי: שתי הערבויות האלה יעמדו לפירעון בשנים 2005-2008.

רונן וולפמן: התעשייה הצבאית נמצאת היום בגירעון הוני של כמעל 200 מיליון דולר.

רונן וולפמן: הקף הפעילות שלה הוא כ-400 מיליון דולר לשנה.

רונן וולפמן: כתוצאה ממצבה, יש לה קשיים לגייס כספים לפעילות של ההון החוזר, ולכן היא דורשת סיוע וערבות מדינה, על-מנת לממן את הקפי ההלוואות, שנדרשות לפעילות השוטפת שלה.

רונן וולפמן: התעשייה הצבאית נמצאת בפיגור בתשלומים לספקים שלה – ודאי קראתם על זה בעיתונות.

רונן וולפמן: הסיוע של 10 מיליון דולר הוא לא מה שהתעשייה הצבאית ביקשה – הוא נמוך מהותית ממה שביקשנו – ואמור לסייע במשהו להקטין את עומק החובות לספקים.

רונן וולפמן: הוא לא פותר את בעיית החובות לספקים, וזה תהליך שייתכן שייארך עוד הרבה זמן.

רונן וולפמן: הוא גם תלוי ביכולת של המערכת הבנקאית במצבה היום להעמיד לחברה הון חוזר ללא ערבות מדינה.

רוחמה אברהם-בלילא: אם התעשייה הצבאית נמצאת במשבר מזה ח"י שנים, לא ברור לי; הפירעון של הערבויות יהיה ב-2004 ו-2005, או זה יגיע אלינו אז להארכה שוב?

גיל שבתאי: התוכנית הזאת הגיעה אחרי שהממשלה מינתה ועדה בין-משרדית, שבחנה את מצבה ואת הדרכים לטפל בבעייה.

גיל שבתאי: הוועדה הזאת אמרה, שבתע"ש יש מפעלים שאינם בגזרת העסקים, ואותם יש לסגור או לנסות למכור.

גיל שבתאי: כלומר, מדובר בשורש הבעייה.

גיל שבתאי: הוועדה פרסמה החלטותיה, הממשלה אימצה את ההחלטות, ובהסכם נקבע שבתוך שנה וחצי תע"ש צריכה להיפרד מהמפעלים הללו.

גיל שבתאי: בהסכם יש גם התייעלות תפעולית; 250 עובדים יוצאים מהמפעלים שהם כן בלבת העסקים.

גיל שבתאי: אנו מאמינים שהפעם יש סיכוי שתע"ש תגיע ליציבות.

רוחמה אברהם-בלילא: יש איזה "גרנטי" של מה יקרה אם לא כך יתגלגלו המהלכים?

אברהם הירשזון: יש שתי אפשרויות לטפל בבעייה הזאת; לאשר את זה או לטפל בכל הנושא של תע"ש בצורה יסודית מאוד.

אברהם הירשזון: אך יש לזכור גם את 3,500 העובדים, שמחר יהיו במעגל האבטלה.

יצחק הרצוג: יש הרבה תלונות של ספקים על זה שאתם הולכים על שוטף של 240 ואפילו יותר.

יצחק הרצוג: זה מאוד משפיע.

יצחק הרצוג: אתם מתכוונים לשפר את זה?

יצחק הרצוג: מעבר לזה, מה הסיכוי שתקבלו את העסקה עם טורקיה, של ה-1,000 טנקים, שדובר עליה.

יצחק הרצוג: האם הממשלה עוזרת לכם בעניין הזה מול ממשלת טורקיה?

חיים אורון: האם תוכנית ההבראה הובאה לוועדת הכספים?

אברהם הירשזון: היא הוצגה.

חיים אורון: אני לא חושב שוועדת הכספים יכולה להיות המקום שבו מכינים תוכניות הבראה, אבל היא יכולה להיות המקום שבו מגישים תוכנית הבראה שמישהו אחר הכין.

חיים אורון: ודבר נוסף; רונן, אמרת שביקשתם הרבה יותר.

חיים אורון: בצירוף הבקשה יש פה הערה לא פשוטה, שאומרת שהסכום הזה מופיע בהרשאה להתחייב.

חיים אורון: כלומר, גם הממשלה די חוששת שלא מדובר בערבות אלא אולי בכסף שלא בטוח שיחזור.

חיים אורון: מבחינת ועדת הכספים, זו החלטה על הוצאה תקציבית לכל דבר, היא רק מנוסחת בדולרים ולא בשקלים, וזה הסכום שבו מדובר.

חיים אורון: אני לא אומר שאני נגד, אני בעד, אך צריך לדעת במה מדובר.

נסים דהן: אין כזה סעיף תקציבי.

חיים אורון: אני חושב שערבות מדינה הוא כן כלי, וערבות מדינה הוא כלי שיש להשתמש בו.

חיים אורון: השאלה שעומדת בפני הוועדה היא לא אם להשתמש בו אלא, האם משתמשים בו באופן נכון ובאופן שיכול לתת פתרון לבעייה שאחרת אין לה פתרון.

חיים אורון: היו"ר דיבר על עובדים, ואני לא רוצה להיכנס לעניין הזה, מכיוון שאנו לא עוסקים בו כעת.

חיים אורון: הערבות פה – לא בטוח שכך אכן תהיה, ואתה, רונן, אמרת שזה רק חלק.

חיים אורון: אם כך, מה הפער שקיים בכל זאת?

חיים אורון: מהם פערי המימון שקיימים כרגע בין מה שכאן יאושר, בלוח הזמנים הזה, לבין מה שיקרה בפועל?

חיים אורון: אני מכיר את הממשלה שלנו.

חיים אורון: אם היו נותנים 6 מיליון דולר, ייתכן שהיו נושמים נכון יותר ומבריאים טוב יותר.

חיים אורון: הכל מתחיל אצלנו, כשחושבים כמה פחות אפשר לתת, ורק אז יחליטו לתת עוד.

חיים אורון: אולי במבנה אחר מצבכם היה נוח יותר.

חיים אורון: אני רוצה שיבואו לפה, ויאמרו שאם היו נותנים להם מלכתחילה את הסכום שדרשו, הספקים לא היו חיים ב-240 יום, והעובדים לא היו מפוטרים משום שאין כסף - שבסוף הרי עוד יביאו אותו.

חיים אורון: בסוף קבלן משנה של תע"ש ישלם את המחיר.

חיים אורון: אולי הפשרה הזאת מבחינה כלכלית לא נכונה.

חיים אורון: הפטנט שגוף ממשלתי עובד על אשראים מהסוג הזה בשוק כמו שהוא נראה היום, מוכיח עצמו כלא-עובד.

חיים אורון: איוב קרא: אני מסכים עם כל מילה.

חיים אורון: לא רק 240 יום.

חיים אורון: לפי הדיווחים שיש לי, יש ספקים שמגיעים גם למצב של שנה ושנה וחצי.

חיים אורון: אני לא יודע אם התוכנית הזאת תביא את הישועה.

חיים אורון: זה לא חכם לחתום על חוזים עם ספקים ולא לקיים אותם.

חיים אורון: זה הדבר הכי אבסודרי, במיוחד שמדובר במגזר ציבורי.

חיים אורון: העניינים האלה נמשכים עד שאותם ספקים פושטים רגל.

חיים אורון: כלומר, זה לא חכם להבריא את תע"ש על חשבון ספקים שיפשטו רגל בגלל שהם חתמו אתם חוזים ולא מקיימים את אותם חוזים.

חיים אורון: אנו חייבים לשאול את עצמנו, אם בסיוע הזה אנו פותרים את הבעייה או נותנים "אקמול" לתע"ש?

דניאל בן-לולו: לגבי הנושא של תוכנית הבראה; אני מבין שזה כבר הובא לכן בעבר.

דניאל בן-לולו: אני מבקש לדעת מה בוצע בתוכנית הזאת ומה לא בוצע עדיין.

דניאל בן-לולו: בנוסף, במפעל כזה, האם יש הזמנות שקיבלתם, שאתם צריכים לספק סחורה או דברים כאלה, ובעקבות זה אתם מבקשים את הערבויות האלה?

ניסן סלומינסקי: כולנו מרגישים קצת אי-נוחות בעצם זה שאנו מתבקשים לאשר משהו שאנו לא יודעים אם הוא באמת עוזר או לא עוזר.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, אין לנו ברירה; אם נעכב את זה עד לקיום דיון מעמיק, ייתכן שבינתיים לא יהיה על מה לדון.

ניסן סלומינסקי: לכן אני מציע לעשות סינתזה בין שתי האפשרויות; לאשר את זה תוך לקיחה בחשבון שייתכן שהבעייה לא תיפתר ושהערבות תיהפך לכסף ממש.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, כדי שזה לא יקרה, יש לנסות להיכנס לעומק העניין, כדי שנרגיע את המצפון על מה שהצבענו, וכדי שבעתיד לא יקרה מצב דומה.

נסים דהן: יש לנו כאן אחריות; מצד אחד אנו רוצים לעזור לתע"ש, ומצד שני אנו רוצים להיות בטוחים שההצעה המוצעת כאן היא לא מן הסכם פשרה, שלא פותר את כל הבעייה.

נסים דהן: כיוון שההצעה מורכת משתי בקשות – 20 מיליון ועוד 10 מיליון – הייתי מציע שנאשר רק בקשה אחת, כשאת ה-10 מיליון נאשר כשיפרשו בפנינו את כל היריעה.

נסים דהן: נראה לי שלא נפרשה פה כל היריעה.

אברהם הירשזון: ייתנו תשובות על הכל.

יצחק יהודה: אני 33 שנים בתעשייה הצבאית, ודיברתם על כך שהתעשייה הצבאית בקשיים 18 שנה.

יצחק יהודה: אני רוצה להזכיר, שהיינו 14,400 עובדים, והיום אנו 3,500 עובדים.

יצחק יהודה: המספר הזה שואף להגיע ל-3,000 ול-2,800.

יצחק יהודה: ממשלת ישראל הקימה ועדה בין-משרדית, שעשתה לנו מה שלא עשו לנו, ציבור עובדי התע"ש, עד היום.

יצחק יהודה: ציבור העובדים ויתר על ויתורים שלא היו בעבר, הסכמנו להפריט מפעלים של התעשייה הצבאית, לפטר בין 400 ל-900 עובדים, כולל המפעלים הנסגרים, וויתרנו על שכר.

יצחק יהודה: לפני שההסתדרות מדברת עם הממשלה, כבר עשינו את הצעדים הללו, ומינואר השנה שכרנו ירד ב-12% בממוצע.

יצחק יהודה: מדובר בציבור שחלקו מקבל הבטחת הכנסה.

יצחק יהודה: לא היו לנו משכורות, וקיבלנו פה את כל ההבטחות לכך שאם נעשה את הצעדים הללו, נקבל גם ערבויות.

יצחק יהודה: הערבויות האלה חשובות לנו – הן לספקים והן למשכורות של ציבור העובדים המופרטות.

ברק שטרוזברג: אני בהחלט מסכים עם הדברים שנאמרו כאן.

ברק שטרוזברג: אין ספק שתוכנית ההבראה הזאת היא מאוד קשה, וגובה מאמצים עיקשים.

ברק שטרוזברג: אני חושב שיש מקום לסייע לחברה באופן שוטף, ולעשות הכל על-מנת שנוכל להמשיך בתוכנית ההבראה הכל-כך חשובה.

יעקב ליצמן: בדיון האחרון או זה שלפני האחרון – לפני הבחירות – קיימנו דיון על זה, ואני לא בטוח כמה חברי כנסת נכחו.

יעקב ליצמן: הביאו לנו את כל המידע, ואם חברי הכנסת רוצים לדעת פרטים בנושא, הם מוזמנים לפנות לפרוטוקול.

סמדר אלחנני: בישיבה הקודמת שמתי על השולחן חלק מהספרייה שיש לי לגבי תוכניות הבראה, סיוע, עזרה, תמיכה וכו' לתעשייה הצבאית.

סמדר אלחנני: זה נושא שנמשך כבר הרבה מאוד שנים.

סמדר אלחנני: כשהבקשה הזאת הגיעה, פניתי אל גילי שבתאי במכתב, ואמרו לי כך: "אם נחתום על ההסכם, נצטרך להביא אותו לוועדת הכספים, בשביל לאשר, אולי, ערבויות נוספות.

סמדר אלחנני: אם נגיע, אני מבטיח שנעשה סקירה, ונגיד לכם שאכן זה מה שהוטל על החברה וזה מה שבוצע או לא".

סמדר אלחנני: לכל תוכנית הבראה יש אבני בוחן שבהן בודקים במה עמדו ובמה לא.

סמדר אלחנני: אני חושבת שאפשר ללמוד הרבה מאוד מההיסטוריה, ולבדוק אם זו דרך הבראה נכונה.

סמדר אלחנני: הוציאו המון כסף.

סמדר אלחנני: אם יש סקירה מוכנה, למה היא לא הוצגה?

גיל שבתאי: אנו מוכנים פה עם סקירה, אך נבצר מהמציג שלה להגיע.

רונן וולפמן: תוכנית הסכם ההבראה נידונה בשניים או בשלושה דיונים בוועדת הכספים הקודמת, וועדת הכספים אישרה בינואר ערבות מדינה לפרישת העובדים, שאפשרה את תהליך פרישת העובדים בהקף משמעותי בינואר.

רונן וולפמן: הבטחנו לספקים - ולצערי אנו לא עומדים בהבטחה הזאת, שבסמוך לחתימה על ההסכם - להעביר להם כספים על-מנת לצמצם את אותו חוב.

רונן וולפמן: ה-10 מיליון דולר מאפשרים לנו לרדת ב-30, לסדר גודל של 180.

רונן וולפמן: לגבי הפחתת השכר – הדברים כבר בוצעו.

רונן וולפמן: לגבי צמצום העובדים – 210 עובדים כבר פרשו בחודשיים האחרונים.

רונן וולפמן: לגבי תהליך מכירת המפעלים; אנו נמצאים בתהליך של מכירה של אותם מפעלים שסוכם למכור אותם, ואנו מקווים שבמהלך השלושה חודשים הקרובים נוכל להציג פה את ההתקדמות בתחום הזה.

מיכאל גורלובסקי: הפרישה של העובדים היא בהסכמה?

רונן וולפמן: כן.

רונן וולפמן: אגב, אנו לא קוראים להסכם הזה "הסכם הבראה", כי אני וגם הנהלת החברה לא מצפים שתע"ש תבריא כתוצאה מההסכם הזה.

רונן וולפמן: אנו מדברים על הסכם ייצוב.

רונן וולפמן: תע"ש היתה בתהליך של הידרדרות, ומטרת ההסכם הזה היא לייצב את החברה ולא להבריא אותה.

רונן וולפמן: לכן הוא גם לא יפתור את הבעייה של חובות לספקים, שקיימים, ואת הפיגור.

רונן וולפמן: תע"ש נמצאת היום במצב הפוך מבחינת הקף ההזמנות; היא נמצאת בשיא בכמות ההזמנות שיש לה ביד, ולכן יש לה פוטנציאל משמעותי.

רונן וולפמן: החברה מוכרת כ-400 מיליון דולר לשנה, והיא נמצאת היום בצבר של כמיליארד ושלוש מאות.

רונן וולפמן: לגבי הערבויות; לפני שנתיים תע"ש היתה בהקף של 50 מיליון דולר – הלוואות בערבות מדינה.

רונן וולפמן: היום, אחרי ה-10 מיליון דולר, אנו נמצאים ב-30 מיליון דולר, שנמוך מה-50 שהיו לפני שנתיים.

רונן וולפמן: כלומר, תע"ש פרעה חלק מהתשלומים האלה.

רונן וולפמן: יש בעניינים האלה סיכוי וסיכון.

רונן וולפמן: לא בהכרח יצטרכו להשתמש בהרשאה להתחייב באופן תקציבי.

אברהם הירשזון: אני מבקש לומר שאני מאמץ את דעתו של חבר הכנסת סלומיאנסקי, שנעשה סינתזה בין הדברים.

אברהם הירשזון: אני אשמח אם תיזמו דיון רציני יותר בעניין תע"ש בתוך חודשיים שלושה – אז תוכנית ההבראה תיכנס לפועל.

אברהם הירשזון: אני מבין שגם מבחינת תע"ש הדבר יתקבל בברכה, אולי אפילו סיור באחד המפעלים.

אברהם הירשזון: מי בעד האישור?

אברהם הירשזון: מי נגד?

אברהם הירשזון: אין נגד.

אברהם הירשזון: מי נמנע?

אברהם הירשזון: אין נמנעים.

אברהם הירשזון: הנושא אושר.

אברהם הירשזון: יחד עם זה, בזמן החג דיברנו חבר הכנסת הרצוג ואני על המצוקה הקשה שנקלעו אליה החקלאים.

אברהם הירשזון: יש אפשרות ליוזמה של ועדת הכספים כדי לעזור לחקלאים.

אברהם הירשזון: יש שם כמה התאבדויות, המצב קשה מאוד, ואני מציע שהרצוג ואני נעמוד בראש ועדת משנה לצורך הנושא הזה.

אברהם הירשזון: כל חבר כנסת שהוא חבר ועדה, שירצה להצטרף, מוזמן לעשות כן.

אברהם הירשזון: ננהל משא ומתן גם עם החקלאים, גם עם משרד החקלאות, גם עם משרד האוצר, ונראה אם וכיצד ניתן לסייע.

אברהם הירשזון: בסיום הפגישות שלנו נביא את הנושא בפני מליאת הוועדה.

אברהם הירשזון: אם זה מקובל עליכם, נצא עם זה לדרך.

אברהם הירשזון: --------------