הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 97, 2004-06-28 12:30

אמנון כהן: צהריים טובים.

אמנון כהן: אדוני המבקר, חבר הכנסת המציע מוחמד ברכה ועמיתי חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

אמנון כהן: אנחנו דנים בנושא: הצעה לסדר היום ל"דיון מהיר" של חבר הכנסת מוחמד ברכה בנושא:

אמנון כהן: פסילתו של העיתונאי עלי ואקד על ידי השב"כ מלצאת במטוסו של שר החוץ למצרים והתנהלות רשות שדות התעופה כלפי האזרחים הערביים.

אמנון כהן: קראנו כתבות בנושא, וראינו גם באינטרנט, בתקשורת ובטלויזיה.

אמנון כהן: קודם כל, היינו רוצים לדעת ברמה העקרונית איך מתבטא חופש העתונות, ואיך מתחבר לכך נושא ביטחון המדינה.

אמנון כהן: הבנתי שזה איננו המקרה הראשון, ולצערי גם לא האחרון כנראה.

אמנון כהן: המטרה היא לבדוק האם ישנם נהלים ברורים, כי אם אומרים שאסור, אז האדם לא צריך להגיע בכלל.

אמנון כהן: באופן זה לא יהיה מצב שבו אדם מגיע, נותנים לכולם להיכנס, ועושים סלקציה – אתה לא תיכנס.

אמנון כהן: הנושא השני הוא התנהלות לא ראויה כלפי אזרחים ערביים בכלל במעברים.

אמנון כהן: אני מציע שנחלק בין שני הנושאים.

אמנון כהן: מייד אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת ברכה, אך תחילה אבקש לשמוע את עלי ואקד.

אמנון כהן: עלי, האם אתה אזרח ישראלי או ערבי?

אמנון כהן: כתוב "ערבי".

ג'עפר פרח: זה מסובך – אנחנו שניהם יחד.

אופיר פינס-פז: אגב, אדוני היושב ראש, גם אתה ערבי ישראלי.

אמנון כהן: גם אני – עליתי מאוזבקיסטן.

אופיר פינס-פז: אז אתה לא ערבי ישראלי.

אמנון כהן: אני אוזבקי, אבל כבר לא – אנחנו אזרחים ישראלים לכל דבר.

אמנון כהן: אין לנו שתי אזרחויות – אנחנו לא יכולים, במיוחד כחברי כנסת.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה, הבמה שלך.

מוחמד ברכה: אקדים בכמה מילים לגבי המכתב שלא הזכרת, מכתב שקיבלת מלשכתו של ראש הממשלה בנושא התייצבותם של אנשי השב"כ בוועדה כדי לענות על הדברים.

מוחמד ברכה: אני חושב שההודעה של משרד ראש הממשלה ליושב ראש הוועדה בדבר אי נכונותם של אנשי השב"כ – או מי מטעמם, כי אני לא עומד על כך שאלו יהיו אנשי שב"כ – להופיע כאן, אלא רק בוועדה לשירותים חשאיים--

אופיר פינס-פז: אגב, רק להזכירך: הרי העליתי את העניין הזה במליאה, והשר אולמרט הודיע שהוא ידווח לנו.

אופיר פינס-פז: אז הוא לא דיווח.

מוחמד ברכה: אני רואה את זה בתמיהה רבה.

מוחמד ברכה: כאן לא מדובר על התערבות בשיקולים מבצעיים של השב"כ או בקודים פנימיים של התנהגות.

מוחמד ברכה: כפי שאמר אדוני היושב ראש בתחילת הדברים, מדובר בסלקציה כלפי עיתונאי ישראלי ידוע ובעל שם.

מוחמד ברכה: עלי ואקד נחשב לאחד העיתונאים הבולטים שמכסים את נושא הערבים בישראל – השטחים בעיקר – ב-ynet, שהוא האתר הנקרא ביותר במדינת ישראל מבחינה חדשותית.

מוחמד ברכה: הוא איש מוכר, ודווקא הוא – להבדיל מכל עמיתיו העיתונאים שהתלוו לביקורו של שר החוץ במצרים – התבקש שלא לעלות על המטוס.

מוחמד ברכה: הדברים האלה אינם מתקבלים על הדעת על פי שום קריטריון שיכול להיות בעולם.

מוחמד ברכה: מי שהחליט את ההחלטה הזאת חייב לבוא ולהגיד באיזו מידה הרשויות הללו מחוייבות קודם כל לאי אפליית אזרח על פי מוצאו.

מוחמד ברכה: כי אם יש משהו נגד עלי ואקד, יש כל מיני כלים כדי לטפל בכך, כולל העמדתו לדין אם זה מתבקש, חס וחלילה.

מוחמד ברכה: אבל אין שום דבר; להיפך, ואומרים לו: אתה בחוץ.

מוחמד ברכה: לכן אני רואה בחומרה רבה את עצם העובדה שאנשי השב"כ או מי מטעמם לא מתייצבים לישיבה כאן.

מוחמד ברכה: אני לא יכול להיפטר מהמחשבה שכנראה אין להם מה להגיד, או שיש להם מה להסתיר בעצם ההיעדרות מכאן בצורה כל כך בוטה וגסה.

מוחמד ברכה: האמירה שלהם, לפיה הם מוכנים להופיע אך ורק בפני ועדת המשנה לשירותים חשאיים של ועדת החוץ והבטחון איננה נכונה.

מוחמד ברכה: אני ישבתי בישיבות של ועדות כנסת ישראל, שדנו בכל הנושאים, והם באו והתייצבו שם.

ג'עפר פרח: חוק האזרחות.

מוחמד ברכה: בכל מיני נושאים – אפילו בנושאים של אבטחת אישים ואזרחות.

מוחמד ברכה: מה גם שהוועדה הזאת היא ועדה לענייני ביקורת המדינה, ואני עדיין סבור שהשב"כ הוא חלק מהמדינה; הוא לא מדינה בתוך מדינה, ולא מדינה מעל למדינה, ולכן הוא חייב לתת הסברים לנציגות הריבון במדינת ישראל, שהיא הכנסת.

מוחמד ברכה: אי אפשר שמוסד כלשהו יגיד שבנושאים שקשורים באפלייה, בסלקציה ובחופש העיתונות, אני לא מדווח לוועדה הזו, אלא בוחר עם מי לדבר.

מוחמד ברכה: זוהי הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

מוחמד ברכה: גם אם הם היו מתבקשים להופיע בוועדת החינוך והתרבות, הם צריכים להופיע אם הנושא נוגע אליהם.

אופיר פינס-פז: אגב, אם הם היו מבקשים לדבר על העניין בדלתיים סגורות, יש פרוצדורה--

מוחמד ברכה: לכל הפחות חובתם לבוא, לשמוע את הדברים ולתת תשובות בנושא של אפלייה על רקע לאומי כלפי עיתונאי ערבי בגלל שהוא ערבי.

מוחמד ברכה: אין שום סיבה אחרת, שאף אחד לא יגיד לי שום דבר אחר.

מוחמד ברכה: הנושא השני הוא חופש העיתונות.

מוחמד ברכה: לו הדברים היו חד-פעמיים, היו אומרים שהיתה תקלה, והאנשים מתביישים לבוא ולהופיע כאן.

מוחמד ברכה: אבל רק לפני כמה חודשים נערך חיפוש משפיל, שונה מזה שנערך לשאר העיתונאים, לעורך א-סנארה לוטפי משעור, כשרצה להתלוות לכבוד נשיא המדינה בביקורו בצרפת.

אופיר פינס-פז: והוזמן להתלוות.

מוחמד ברכה: אבל כנראה שזהו לא המקרה היחיד.

מוחמד ברכה: כנראה שיש תפיסה מערכתית, לפיה עיתונאי הוא עיתונאי אלא אם כן הוא ערבי, ואז הוא יכול לקבל מכות – כפי שהיה שלשום עם הצלם של ידיעות אחרונות עטא עויסאת, שקיבל מכות רצח אחרי שאנשי משמר הגבול ידעו שהוא עיתונאי.

מוחמד ברכה: הוא איש מוכר, ואני רואה אותו כמעט בכל ההפגנות כמפגין סדרתי.

אמנון כהן: אתה, לא הוא.

מוחמד ברכה: אני.

מוחמד ברכה: הוא מכסה באופן סדרתי את מה שאני עושה באופן סדרתי.

מוחמד ברכה: על כן אדוני היושב ראש וכבוד המבקר, אני מרגיש שיש דברים שאי אפשר לעבור עליהם לסדר היום בהתנהלות הזאת.

מוחמד ברכה: יש כאן תפיסה מערכתית.

מוחמד ברכה: ועדת אור לא מזמן הזהירה את המשטרה שהיא לא יכולה להתייחס לציבור הערבי, אזרחי מדינת ישראל, כאל ציבור עויין וכבעיה בטחונית.

מוחמד ברכה: הדברים הללו נכתבו מפורשות, וכנראה ששום דבר לא הוסק.

מוחמד ברכה: יש לי טענות כלפי הממשלה, שהקימה ועדה כדי לטפל בהמלצות ועדת אור, אבל זהו סיפור אחר שלא שייך לדיון.

מוחמד ברכה: אבל יש תפיסה מערכתית לקויה.

מוחמד ברכה: יש תפיסה מערכתית מפלה.

מוחמד ברכה: יש תפיסה מערכתית שמנסה פשוט למדר את האזרח הערבי, להתייחס להיותו ערבי – ללא שום קשר לעובדת היותו עיתונאי, וכולי.

מוחמד ברכה: הערה אחרונה: מנת חלקם של העיתונאים לא ייחודית אך ורק להם; הרבה אזרחים ערביים מתלוננים על חיפושים משפילים וממושכים.

מוחמד ברכה: אני מבין שיש צורכי ביטחון.

מוחמד ברכה: לטובת האנשים שעוסקים במלאכה, אני אפילו יכול להעיד על כך שהם יותר מנומסים בשנה-שנתיים האחרונות.

מוחמד ברכה: כשהם עורכים חיפוש יסודי, הם לפחות מתנצלים.

מוחמד ברכה: אני יודע את זה.

מוחמד ברכה: אבל זה עדיין איננו מצדיק את ההתייחסות המשפילה.

מוחמד ברכה: לא מזמן, בסוף חודש אפריל, חזרתי ממצרים לאחר שהשתתפתי באיזושהי ועדה שם.

מוחמד ברכה: אזרח מכובד – נדמה לי שהוא רופא – בא והתלונן בפניי, וסיפר לי: אחרי שעברתי את הטרמינל ואת החיפוש שם ונכנסתי לאזור הדיוטי-פרי, ביקשו לערוך חיפוש שוב.

מוחמד ברכה: לפני שעליתי למטוס, ערכו בי שוב חיפוש.

מוחמד ברכה: זה משהו שגובל בהתעללות.

מוחמד ברכה: אומנם עכבו אותי קצת, אבל יכול להיות שעצם העובדה שיש לי חסינות סייעה לי קצת.

מוחמד ברכה: על כן, אדוני היושב ראש, אני מבקש שהוועדה תגיע למסקנות מאוד ברורות בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני מצטער על העובדה שאנשי השב"כ – או מי ממשרדו של ראש הממשלה – בחרו שלא להגיע לכאן, אדוני.

מוחמד ברכה: אני חושב שזהו דבר פגום.

מוחמד ברכה: פניתי ליושב ראש הכנסת בעניין הזה, ואני חושב שהוא צריך להתערב בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אי אפשר להתייחס בזלזול ובמידור לוועדות הכנסת – הריבון במדינת ישראל.

מוחמד ברכה: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כשקיבלתי את הידיעה לפיה הם מבקשים להופיע בוועדת משנה – גם של ועדת חוץ ובטחון, אבל גם לנו יש ועדת משנה בנושאי בטחון וצה"ל – שאלתי את חבר הכנסת ברכה אם הוא רוצה דיון בהשתתפותם, כך שאני אוכל לקיים אותו בוועדת המשנה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה, אתה הסכמת לקיים כרגע דיון פתוח, ונראה היום בהתאם לסיכומים ומסקנות שנגיע אליהם--

מוחמד ברכה: לא כדי שתהיה דינמיקה קבוצתית של שלושה אנשים, אלא אם אנחנו נוכל להופיע שם.

אמנון כהן: להופיע – כן.

אמנון כהן: אבל את הדיון כנראה נקיים אחר כך לבד.

אמנון כהן: אבל המטרה היא למגר את התופעה, וכבר ציינת שמדובר בתופעה רחבה.

אמנון כהן: אנחנו מבינים שזהו איננו מקרה יחידי ובודד.

אמנון כהן: כדי שזה לא יקרה שוב, אנחנו צריכים ללמוד וגם לתקן – ולא רק לעשות מזה רעש.

אמנון כהן: בנוסף, אני צריך לשמוע מהצד השני – מהשב"כ – את המניעים.

אמנון כהן: לא פעם אנחנו שומעים – כך גם בפרשת העיתונאי הבריטי, איש ה-BBC, שהיתה איתו בעיה ועצרו אותו, וזה היה ממש מביך.

אמנון כהן: יש כאן תופעה, ואנחנו באמת צריכים להגדיר מה כן ומה לא, אם יש כאן קווים מנחים ברורים ונהלים, ובאמת לראות את הדברים הללו לעומק.

אמנון כהן: לגבי הנושא השני, הבטחוני: גם אני הייתי בארצות הברית, ואמרתי שאני חבר כנסת, חבר פרלמנט – והפשיטו אותי, הורידו לי נעליים והורידו לי את הכל.

מוחמד ברכה: לפרס הורידו נעליים.

אמנון כהן: מה לעשות – אין מה לעשות.

אמנון כהן: זהו מצב בטחוני.

אמנון כהן: גם אתה וגם אני – כולנו רוצים לטוס בשלום ולהגיע בשלום אל היעד.

אמנון כהן: מה שצריך לעשות אנחנו כמובן מוכנים, ונעשה.

אמנון כהן: אבל כפי שאמרת, צריך להשתדל לפגוע כמה שפחות בכבודם האישי של האנשים.

עלי ואקד: אני לא רוצה לחזור על המקרה – כולנו קראנו עליו ועקבנו אחריו.

עלי ואקד: אבל אני רק רוצה להגיד שמאז המקרה ועד היום יש משפט שכל הזמן מצלצל: תחליפו את הכתב.

עלי ואקד: כשהעורך שואל מה זה "תחליפו את הכתב", עונים לו: אה-אה-אה, תחליפו את הכתב.

עלי ואקד: נתנו לעורך להבין: תחליפו את הכתב בכתב יהודי.

מוחמד ברכה: למה שיחליפו את הכתב?

מוחמד ברכה: שיכתבו את הכתבה.

מוחמד ברכה: מה יש?

עלי ואקד: זה השלב השני.

אופיר פינס-פז: לא, זאת השיטה של רשות השידור.

ירון אנוש: חבר הכנסת פינס, אל תשמיץ.

אופיר פינס-פז: אני לא משמיץ.

אופיר פינס-פז: אמרתי שזה קורה ברשות השידור.

אופיר פינס-פז: אצלך זה לא - - -

אמנון כהן: בבקשה.

עלי ואקד: אני נמצא במדיה הישראלית-העברית משנת 1996.

עלי ואקד: התחלתי ברשת שוקן – "העיר".

עלי ואקד: בשנת 1999 עבדתי תקופה ב"מעריב", ומאז שנת 2000 אני ב-ynet.

עלי ואקד: לא הוזהרתי על ידי המערכת שלי על כך שמישהו במערכת הביטחון לחש להם שהאיש הזה עושה כך או כך, ובוודאי שלא נחקרתי ולא הוזהרתי על ידי שום גוף רשמי או בטחוני.

עלי ואקד: מה לעשות שהתפקיד שלי הוא לסקר אנשים שמשתמשים בנשק – הורגים ונהרגים.

עלי ואקד: אני לא נכנס לשאלה מי אחראי על מי ועל מה.

עלי ואקד: אם הייתי כתב בריאות, מן הסתם הייתי מסקר אנשים שמצילים חיים.

עלי ואקד: כאן אני מסקר תחום שבו זהו האקשן וזהו היומיום שלנו, לצערי.

עלי ואקד: זהו הדם ואלו הם ההורגים והרוצחים משני הצדדים.

עלי ואקד: אני כן בא במגע איתם, וכשאני בפגישה כדי לדעת מה ארגון כזה או אחר חושב, אני לפעמים כן שותה קפה ואוכל סנדוויץ' עם האנשים הללו – אני לא מסתיר את זה.

עלי ואקד: אבל מעולם – מעולם – לא התקרבתי אפילו לתחום אפור.

עלי ואקד: אני לא בא להגן על עצמי כאן.

עלי ואקד: אני רק בא ורוצה להגיד שיש כאן אווירה של משהו מאוד שרירותי.

עלי ואקד: אני מכיר את זה גם מהקטגוריה של עיתונאים זרים שנמצאים בארץ – הקשיים שעושים גם לעתונאים הערביים.

עלי ואקד: אנחנו יודעים שעד שבן אדם מקבל את הלע"מ – למרות שיש החלטה רשמית לפיה לא מביאים אותו לחקירה, וכל הסיפור שהיה לפני כמה חודשים – מתרחש משהו מאחורי הקלעים; בודקים כל כתב מיהו, מה הוא עושה, והאם ניתן לתת לו את התעודה.

עלי ואקד: לא חשבתי לרגע שאני מנוע.

עלי ואקד: הייתי בשיא ההכנות לנסיעה.

עלי ואקד: כשבאים ואומרים לך: קורה משהו טכני, אתה אומר ניחא.

עלי ואקד: אבל כשבאים ואומרים: תחליף את הכתב, יש כאן בעיה.

עלי ואקד: אני לא רוצה להגיד חלילה שהעתונאים הם אנשים מורמים מעם, אבל הסיפור של לוטפי והסיפור של עטא מובילים למסקנה שגם האנשים הללו, שמקבלים סוג מסויים של חסינות, אינם חסינים מפני שרירות לבם של אנשי בטחון, ואינם חסינים מפני האלה של האנשים שהיכו בעטא אתמול.

עלי ואקד: היחס לעיתונאים הערביים איננו הולם את היחס שיש לכלל העתונאים, ואני לא בטוח שאני בא בקשר עם אנשים פחות "מסוכנים" מהאנשים שאהוד יערי, צבי יחזקאלי או כל העמיתים האחרים שלי באים אתם בקשר.

עלי ואקד: אם לא נבוא בקשר ובמגע אם האנשים האלו, יכול להיות שכדאי שנלך ונחפש מקצוע אחר או תחום כיסוי אחר.

עלי ואקד: זהו התחום שבחרנו, זהו התחום שאנחנו אוהבים, זהו התחום שמשלמים לנו עליו, ואת זה אנחנו עושים.

עלי ואקד: אני רק אומר שהעובדה שאתה כל הזמן מתחיל להסתובב עכשיו בתחושה שאולי עשית משהו לא טוב – אף אחד לא אמר לך את זה.

עלי ואקד: אתה מתחיל לחשוד בעצמך; אתה מתחיל שלא להרגיש בנוח לבצע שיחות טלפון.

עלי ואקד: אני מקווה שאני לא אגיע לשלב שבו אדרש להוריד את הסוללה מהפלאפון כאשר אני נפגש עם מקור רשמי או עם פעיל שטח ברשות הפלסטינית, כי אז זוהי באמת פגיעה בפרטיות של הפגישה, שלי ושל העבודה.

עלי ואקד: יש מצב שרירותי, ואני לא יודע מי מחליט ועל סמך מה הם בחרו שלא להגיב – גם לפניות ששלחה המערכת שלי וגם לפניות של חבר הכנסת ברכה.

עלי ואקד: יש באמת תחושה שמישהו מורם מעם מחליט – ואני לא יודע אם זה איש או גוף.

עלי ואקד: אני יודע שאנשים מסתכלים עליי אחרת עכשיו – לא עד כדי הפרעה בעבודה, אבל אנשים חייבים לתת תשובה.

עלי ואקד: אולי אני באמת עבריין, ואני לא יודע או מסתיר.

עלי ואקד: אז אם אני עבריין – מן הראוי שיעמידו אותי בפני הגופים המוסמכים לחקור אותי ולבדוק.

עלי ואקד: זה נותן תחושה לא טובה, זה נותן רושם לא טוב.

עלי ואקד: אבל אני חייב לומר שזה חלק ממסכת מאוד ארוכה של התנכלות לעתונאים, ובפרט עתונאים ערביים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת פינס-פז, בבקשה.

אמנון כהן: אופיר פינס-פז: אדוני, בשמו של שר החוץ סילבן שלום, אני רוצה להתנצל בפניך.

אמנון כהן: הוא כנראה לא מסוגל להתנצל בכלל, וכלפיך בפרט.

אמנון כהן: לפיכך, אני מוצא לנכון להתנצל בפניך למרות שידי לא במעל, כמובן.

אמנון כהן: אני סבור ששר החוץ, כמי שעומד בראש המשלחת, הוא למעשה האחראי – עם כל הכבוד לשב"כ ועם כל הכבוד לכולם.

אמנון כהן: אגב, הדובר שלו הוא מי שהודיע לך.

אמנון כהן: אז זוהי האחריות שלו – הוא קיבל את זה כלשונו, השלים עם זה ועבר לסדר היום.

אמנון כהן: חבר הכנסת פינס-פז, איך אתה יכול לדעת?

אמנון כהן: אולי הוא קיבל אינפורמציה, בשונה ממה שהוא אומר.

אמנון כהן: אולי יש משהו שאני ואתה לא יכולים לדעת כרגע.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, ברשותך.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה כבר אמר על כך מילה.

אופיר פינס-פז: אם יש דברים בגו, ועלי ואקד הוא אדם מסוכן לציבור, אני מניח שהוא לא היה יושב כאן איתנו, או שהוא היה כבר משוחרר למעצר בית.

אופיר פינס-פז: הרי זה לא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: אי אפשר להחזיק את המקל משתי קצותיו.

אופיר פינס-פז: אם הוא מסוכן, הוא מסוכן.

אופיר פינס-פז: אז הוא לא סתם מסוכן.

אופיר פינס-פז: ואם הוא לא מסוכן, הוא לא מסוכן.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שהוא רק מסוכן לטוס במשך 4 שעות עם שר החוץ למצרים ולחזור.

אופיר פינס-פז: עם זה אני לא מסכים.

אמנון כהן: אבל אתה מסכים - - - טיסה עם ראש ממשלה.

עלי ואקד: כבר הייתי בטיסה עם ראש הממשלה למצרים – עם אהוד ברק.

ג'עפר פרח: יכול להיות שדובר משרד החוץ לא--

אופיר פינס-פז: ברור שנעשה כאן מעשה חמור ביותר, והעובדה ששירותי הביטחון שומרים על זכות השתיקה עד לרגע זה מוכיחה שאין להם הסברים מתקבלים על הדעת, חבר הכנסת ברכה.

אופיר פינס-פז: כי תאמינו לי שאם היו להם הסברים כאלו, הם היו מוצאים את הדרך להביא אותם בפני הציבור.

אופיר פינס-פז: שלא יהיו לאף אחד אשליות בענין הזה.

אופיר פינס-פז: אם היו לשב"כ תשובות טובות לעניין הזה, התשובות הללו היו מגיעות בדרך ישירה או עקיפה לתקשורת הישראלית.

אופיר פינס-פז: העובדה שהשב"כ לא מתמודד עם הסוגיה הזאת ולא נותן לה הסברים, מעידה על כך שאין לו יכולת להסביר את הפרשה המשפילה והמביכה הזאת.

אופיר פינס-פז: נשאלת השאלה: מה אנחנו עושים במסגרת ועדה של הכנסת כדי שהמקרה הזה לא יישנה – הרי את הענין הזה אי אפשר להשיב.

אופיר פינס-פז: איך מבקר המדינה – ובעיניי הדבר החשוב הוא שהישיבה מתקיימת בנוכחותו – יכול להפסיק את התופעה הזאת, ולגרום לכך שדברים מהסוג הזה לא יישנו, כדי שאם קורה דבר מהסוג הזה ואם באמת יש איזשהו מידע בטחוני, הוא צריך להיחשף מבעוד מועד, ולהימסר לגורמים המוסמכים.

אופיר פינס-פז: הרי צריכה להיות איזושהי התנהלות; הדברים לא יכולים להיות כל כך שרירותיים.

אופיר פינס-פז: הדברים לא יכולים להיות כל כך ספונטניים, בהחלטה של רגע אחרון.

אופיר פינס-פז: אני מניח שבשב"כ ידעו מי מוזמן.

אופיר פינס-פז: הם קיבלו את הרשימה.

אופיר פינס-פז: הכל היה ידוע וברור.

אופיר פינס-פז: הדברים הללו חייבים להיפסק, ואני מקווה שיהיה לנו הכוח לעזור להם להיפסק.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: האם אריה שקד, יו"ר האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל נמצא?

ירון אנוש: אני מייצג אותו.

ירון אנוש: אני יו"ר אגודת העיתונאים בירושלים, ואני נאלץ לייצג גם את היו"ר הארצי של העיתונאים מכיוון שהוא נמצא עכשיו בחקירה בנציבות שירות המדינה, כפי שאני נמצא, כיוזמה של הנהלת רשות השידור.

ירון אנוש: לגבי הנושא של עלי ואקד: אני מודיע לכם שעלי ואקד מסוכן לציבור – קודם כל כי הוא עתונאי, וכולנו מסוכנים לציבור.

אופיר פינס-פז: עד שלא הוכחת אחרת.

ירון אנוש: לצערי, אני אפילו לא אומר את זה בחיוך – אנחנו מרגישים את זה בשטח יותר ויותר.

ירון אנוש: הוא מסוכן שבעתיים כי למזלו הרע הוא לא עיתונאי יהודי, וככזה הסכנה שלו היא כפולה, מכופלת ומשולשת בעניין הזה.

ירון אנוש: ציין זאת כאן חבר הכנסת אופיר פינס-פז: אני מניח שעלי ואקד הגיע ברגע האחרון לשדה התעופה בלא שאף אחד ידע שהוא מגיע, וכמעט היה נוסע סמוי במטוס.

ירון אנוש: הרי כמו כל העיתונאים, הוא מסר למשרד החוץ את פרטיו לפחות שבוע-שבועיים קודם באמצעות המערכת שלו, עם תעודת הזהות ועם כל הפרטים.

ירון אנוש: השב"כ או כל גוף בטחוני אחר יכול היה לבדוק גם אותו, כפי שהוא בדק את כולם, ולתת תשובה מסודרת ומאורגנת.

ירון אנוש: רבותיי, קודם כל זהו ברדק מערכתי – קטן, עלוב, חסר משמעות, אבל פוגע.

ירון אנוש: הוא פוגע שבעתיים מכיוון שלעתים אני כבר חושד שזה נעשה בפרהסיה – לא רק בגלל טמטום מערכתי, וסליחה שאני משתמש בביטוי, כי יש כאן טמטום מערכתי – אלא במיוחד כדי שזה יעליב וישפיל אותו אישית ואת כלל העיתונאים בארץ הזאת באשר הם.

ירון אנוש: אני מייצג כאן הבוקר גם את הפדרציה העולמית של העיתונאים שאני חבר בהנהלתה.

ירון אנוש: לצערי הרב, הבוקר קיבלתי טלפון ממזכיר הפדרציה כדי לברר את העניין שלו, כדי לברר את העניין של צלם ידיעות אחרונות שהוכה לפני יומיים על ידי כוחות הבטחון, ועוד כמה עניינים מהסוג הזה שאני אמור לטפל בהם כנציג הארגון בארץ.

ירון אנוש: כלומר, מעבר להפרת זכויות יסוד של אדם ומעבר לכך שעתונאי מושפל כעתונאי באשר הוא, נגרם לנו גם נזק תדמיתי ברמה עולמית – עד כדי כך שבעוד חודש יש דיון בפדרציה העולמית כדי לקבוע שישראל היא safety zone לעיתונאים, כלומר: אזור בטחון במובן הרע של המילה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה בטוח.

ירון אנוש: מבחינתנו, כאשר אנחנו יושבים שם ומתנהלים מול מקרים כאלו שהולכים ומצטברים לאט-לאט, הדבר הזה אומר דרשני.

ירון אנוש: מעבר לכל הדברים הללו, הבקשה שלנו מהוועדה המכובדת הזאת ומהכנסת היא: הגיע כנראה הזמן שהכנסת, הוועדה או כל גוף מטעמה יואילו בטובם לשבת עם האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל, ויתכן גם עם הפדרציה העולמית ועם מועצת העיתונות, שבתוכה מאוגדים מרבית המערכות של העיתונים מבחינה ניהוליתם, ויקבעו כללים אחת לתמיד לגבי ההתייחסות לעיתונאי בארץ.

ירון אנוש: כי כרגע הכל פרוץ והכל מבוזר.

ירון אנוש: צר לי, כמעט רציתי לומר שלמערכת הבטחון יש איזושהי "אצבע קלה", אבל זהו ביטוי קשה מאוד.

ירון אנוש: עם זאת, אין ספק שיש כאן יד קלה מאוד דווקא על עיתונאים – בתוכם דווקא על מגזר מסויים של עיתונאים, ובתוך המגזר הזה אפשר גם לציין תת-מגזר מסויים.

ירון אנוש: אנחנו קיבלנו החלטה לפיה במידה ועיתונאי ייפסל לצאת לחו"ל בפעם הבאה על ידי כוחות הביטחון או כל מישהו אחר, בלא שנבין מהי העילה לכך ובלא שנדע על כך קודם לכן, כאיגוד עיתונאי פשוט נפסיק לסקר כל גוף שבו יוחרם עיתונאי, ייפגע עיתונאי ויקרה משהו לעיתונאי, וחס וחלילה לנו לשבת ולהסתכל בתעודת הזהות שלו או לשאול אותו מהו מוצאו, מה מינו, וכולי.

ירון אנוש: כך שהנזק, רבותיי, נעשה בכל המערכות ובכל הדרגים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נציגת האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.

דניאלה במברגר-אנוש: אין לי הרבה להוסיף לגבי ההתנכלות הספציפית לעיתונאים.

דניאלה במברגר-אנוש: אני יודעת שמגיעות אלינו פניות רבות ביותר בקשר לטיפול באזרחים ערבים בכלל בנמל התעופה – גם בנסיעות לחו"ל וגם בנסיעות פנים-ארציות.

דניאלה במברגר-אנוש: התלונות נוגעות גם לנושא הטיפול הכללי וגם לנושא החרמת ציודים.

דניאלה במברגר-אנוש: לאחרונה, הרבה מאוד מחשבים ניידים פשוט הוחרמו מאנשים ללא שום סיבה נראית לעין, מלבד מוצאם.

דניאלה במברגר-אנוש: ביקשנו באגודה כבר כמה פעמים לדעת מהם הנהלים, ואלו הנחיות מקבלים האנשים – כי הרבה פעמים התשובה היא שהם פשוט עשו את הכל על פי ההנחיות ועל פי הנהלים, וכביכול נשארים ללא תשובה.

דניאלה במברגר-אנוש: ביקשנו בנוסף את ההנחיות והנהלים שמוציא השב"כ לצורך העניין הזה.

דניאלה במברגר-אנוש: לצערי הרב, באופן לא מפתיע כנראה, לא קיבלנו תשובה לגבי הנהלים שעל פיהם אדם נכנס למסכת של השפלות והתעללויות רק על פי מוצאו ודתו.

דניאלה במברגר-אנוש: הזכיר חבר הכנסת ברכה את הנימה היותר נימוסית שנקטו בה הבודקים, אבל אני יכולה לספר שרבים מהאנשים שעברו את זה אמרו שלכל הפחות יורידו מהנוהל בסוף את סעיף ההתנצלות; אם הם רוצים לנקות את עצמם ולהגיד "אנחנו מצטרים, זו חובתנו", שלא יתנצלו לפחות.

דניאלה במברגר-אנוש: אז גם לנימוס יש שני פנים.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: נציג מרכז מוסאוא, בבקשה.

ג'עפר פרח: שמי ג'עפר פרח, ואני מנהל המרכז.

ג'עפר פרח: גם אני הייתי עיתונאי ברשת "שוקן" במשך 7 שנים, ורק לפני שבועיים יצא לי לטוס לארצות הברית, כך שהייתי גם כאן וגם בארצות הברית.

ג'עפר פרח: אז כאן אני סטיקר.

ג'עפר פרח: סטיקר צהוב.

ג'עפר פרח: והסטיקר הצהוב הזה עובר בידוק פיזי למטה, עובר שיקוף למטה, עובר ליווי עד לעלייה לדיוטי-פרי, שיקוף נוסף למעלה, והעברה של כל הציוד.

ג'עפר פרח: זה רק הסטיקר, והסטיקר הוא צהוב.

ג'עפר פרח: אני מציע שנחשוב על זה קצת.

ג'עפר פרח: כי עם השפם שלי, מישהו אחר יכול לעשות סטיקר למישהו עם אף--

אמנון כהן: גם לי יש שפם.

ג'עפר פרח: כן.

ג'עפר פרח: עברתי בניו-ארק ועברתי בוושינגטון בארצות הברית – כולם עברו.

ג'עפר פרח: לא היה סטיקר.

ג'עפר פרח: שם כולם עברו.

ג'עפר פרח: עמדתי עם כולם, וחייכתי – לידי היו יהודים שנסעו מכאן וחזרו לכאן – ואני חייכתי; הייתי מבסוט שכולם עוברים.

ג'עפר פרח: התחושה להיות מושפל כערבי, כאדם, היא תחושה לא נעימה.

ג'עפר פרח: אנחנו לא רוצים להתרגל להיות מושפלים בעסק הזה.

ג'עפר פרח: אני כל הזמן אומר לבודקים, לסטודנטים שאתם מגייסים ברשות נמלי התעופה: אני מקווה שאתם לא תתרגלו להשפיל אנשים בצורה כזאת, למשש אותנו ולבדוק אותנו במכשירים הללו, מלבד השיקוף.

ג'עפר פרח: מעבר לבידוק שאנחנו עוברים כערבים – וצריך להגיד את זה: זוהי סלקציה גזענית, racial profiling, כך קוראים לזה בארצות הברית היום, ומפסיקים את זה שם – יש את הפגיעה בחופש המידע.

ג'עפר פרח: יש את זכות הציבור לדעת.

ג'עפר פרח: יש עקרונות.

ג'עפר פרח: האדם הזה לא נסע לטייל, הוא נסע לתת מידע.

ג'עפר פרח: יש לו מקורות שאין להרבה עיתונאים אחרים, ואני לא חושב שהגבלת חופש העיסוק הוא משהו שאפשר לעבור עליו בשתיקה.

ג'עפר פרח: יחליפו את עלי ואקד, יפגעו בפרנסתו, ואף אחד לא יעמוד לצידו בעסק הזה.

ג'עפר פרח: גם כשהוא יתבע, בית המשפט יחכה שנים עד שיתן פסק דין.

ג'עפר פרח: אני חושב שצריך להגיד את זה: העובדה שהשב"כ מסרב להתייצב לדיון הזה היא משהו חמור שצריך לטפל בו.

ג'עפר פרח: אבל גם משרד החוץ צריך להתייצב.

ג'עפר פרח: משרד החוץ נושא באחריות – הוא הזמין את העתונאים.

ג'עפר פרח: אנחנו מתלוננים על כך שעיתונאים ערבים שעובדים בעיתונות הערבית לא מוזמנים להצטרף לפמליות.

ג'עפר פרח: עלי ואקד עובד בעיתונות העברית, אז יש לו יותר נגישות.

ג'עפר פרח: אבל רדיו א-שמס המתינו חודשים עד שהסכימו לעשות להם צריבת ביפר של המשטרה במחוז הצפוני ושל מד"א במחוז הצפוני.

ג'עפר פרח: אני מציע שתהיה איזושהי הגדרה.

ג'עפר פרח: אם כבר רוצים לעשות סטיקרים, שתהיה איזושהי הגדרה מסודרת; שיהיו איזשהם קריטריונים שקופים.

ג'עפר פרח: בישיבה הקודמת דיברתם על שקיפות – אני מציע שזה יהיה שקוף; מהם השיקולים לכך שאני, כערבי עם שפם, צריך לעמוד בצד, בתור של הזרים.

מוחמד ברכה: אמרת כבר – ערבי עם שפם.

מוחמד ברכה: אבל לעלי אין.

ג'עפר פרח: אני לא רוצה שסטודנט שלומד בבר אילן ועומד שם, יעשה לי את הסלקציה הזאת.

ג'עפר פרח: העמיתים שלי, שלמדו אתי באוניברסיטת חיפה, עושים את הסלקציות האלה.

ג'עפר פרח: צריך לקבוע לכל הפחות קריטריונים – איך משפילים אנשים.

ג'עפר פרח: יש קריטריונים איך השב"כ מתעלל באנשים בבתי כלא, אז שיעשו את זה – כדי שלפחות נדע למה לצפות; שיהיו קריטריונים ברורים איך עושים סלקציה במדינה הזאת.

ג'עפר פרח: אני חושב שכן צריך לזמן את השב"כ ואת משרד החוץ.

ג'עפר פרח: ההצעה שלנו היא שיהיה קריטריוון בידוק כולם.

ג'עפר פרח: זה אולי יחסוך כסף של בודקים, כי יהיה יותר מיכשור.

ג'עפר פרח: כל המיכשר שעובד עכשיו בארצות הברית עולה כסף, אבל חוסך כוח אדם.

ג'עפר פרח: לגבי שתיקת הוועדה – אני מציע שהוועדה הזאת לא תצא בסוף הישיבה כאילו לא קרה כלום.

ג'עפר פרח: הוועדה הזאת היא ועדה שמייצגת את העם היהודי בכנסת ישראל, ולכן חשוב שהיא תגיד משהו.

ג'עפר פרח: בארצות הברית נפגשנו עם ארגונים יהודים, והעובדה שארגונים יהודים עומדים נגד הגזענות בארצות הברית היום, היא עובדה מוסרית.

ג'עפר פרח: אם הוועדה הזאת תשב בשקט, ורק ערבים יצטרכו להתמודד עם הנושא, היא תהווה כתם מוסרי לעם היהודי ולנבחרי הציבור היהודי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שאנחנו חייבים לא להרפות בנושא הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: חייבים לקחת את זה לידיים ולא לעזוב את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מציע שהוועדה תעשה זאת בשני מישורים: המישור הבוער הוא הנסיעות עכשיו והעיתונאים, כאשר בשבועות האחרונים יש לנו כבר 3-4 מקרים כאלו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנושא השני הוא בחינה כוללת של הסוגיה הבטחונית.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם לוועדה אין זמן לטפל בכך במתכונתה השלמה, אני מציע שנקים ועדת משנה או גוף אחר שימשיך לטפל בזה מול משרד החוץ, מול הממשלה ומול השב"כ, כך שנצא עם איזשהו פיתרון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם יש צורך בבדיקות בטחוניות, נמצא את הפיתרון, נבחן אותו וייקבעו נהלים והסדר לביצוע הדבר בדרך המשופרת והמקובלת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נדמה לי שלמישהו שם – אם זה בדרג של הבודקים, בדרג של השב"כ או אפילו בדרג של השרים – לא אכפת שהציבור הערבי יופרד, יושפל ויהיו כותרות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש מי שרוצים את זה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אותם אלו שמציעים טרנספר ורואים בנו בעיה, בוודאי שזה מזין את האידאולוגיה שלהם, ויכול להיות שהם גם תורמים את חלקם בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם כן, צריך שתהיה כאן מדיניות ברורה: האם לממשלה ולמדינה הזאת יש אינטרס להפריד בין העמים, להעמיק את הקרע הזה ולשפוך בכל הזדמנות עוד קצת נפט ועוד קצת חומר על האש הזאת, או שמא צריך לשים לכך קץ בדרך האופרטיבית ביותר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: האם נציגי השב"כ הוזמנו לישיבה הזאת?

אמנון כהן: כן, אבל הם אמרו שיש להם סודות, ולכן הם לא יכולים לחשוף אותם בוועדה פתוחה אלא בוועדת משנה – של ועדת החוץ והביטחון, או שלנו.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה רצה לקיים דיון פתוח, ולאחר מכן נקבע מה לעשות.

אמנון כהן: אנחנו לא מפסיקים היום.

אחמד טיבי: ומשרד החוץ?

אמנון כהן: הוזמן גם הוא.

אחמד טיבי: ובכן?

לאה קריכלי: הוא לא שלח נציג.

אחמד טיבי: אדוני השר, האמת היא שדיברתי עם שר החוץ מיד לאחר פרסום המקרה, ותשובתו היתה: "מה יכולתי לעשות?

אחמד טיבי: זה לא אני – זה השב"כ".

אחמד טיבי: האמת היא שזוהי תשובה פשטנית מדיי, כי שר החוץ יכול לעמוד על שלו כאשר אומרים לו שהעתונאי הערבי לא יכול לעלות למטוס.

אחמד טיבי: הוא יכול לדרוש לדעת את הסיבה, ולעמוד על כך שהוא יעלה.

אחמד טיבי: לפחות במקרה של לוטפי משעור אצל נשיא המדינה, הנשיא השתדל ועשה מאמץ.

אחמד טיבי: למרות שהוא נשיא המדינה, הוא לא הצליח לשכנע את אנשי הביטחון לנהוג אחרת, אבל הוא השתדל.

אחמד טיבי: במקרה הזה, לא רק ששר החוץ לא השתדל; הוא גם שיתף פעולה עם החלטה שנראית על פניה החלטה גזענית באופן בוטה.

אחמד טיבי: אני חושב שההתנהגות הזאת של שר החוץ היא התנהגות מייצגת, ולא התנהגות חריגה.

אחמד טיבי: זוהי התנהגות של רבים בחברה הישראלית, שרואה היגיון מסויים לנקוט זהירות יתר כלפי אנשים חשודים בתקופה הזאת של עימות.

אחמד טיבי: במקרה זה, עלי ואקד חשוד, כי הוא ערבי, והוא מייצג מגזר שהוא חשוד by definition.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה – וזה מה שאנחנו צריכים לשאול – האם יש לשב"כ התראה חמה על עלי ואקד אישית, ואם לא עליו, האם יש התראה חמה באופן כללי על עיתונאי ערבי, ולכן עלי ואקד לא הועלה למטוסו של שר החוץ.

אחמד טיבי: אמרתי בעבר, ואני חוזר ואומר זאת, וכדאי שאנשים שלא מכירים את המיליה של כתבים לענייני ערבים ולענייני פלסטינים.

אחמד טיבי: עלי ואקד הוא הכי טוב בשטח.

אחמד טיבי: הוא הכתב המקצועי ביותר שיש.

אחמד טיבי: אי אפשר למכור לו לוקשים.

אחמד טיבי: שרים לא יכולים לתת לו בולטון.

אחמד טיבי: יש לו מקורות טובים יותר מכל עיתונאי אחר וכל הערביסטים ובוגרי השב"כ שעובדים בתחום הזה.

אחמד טיבי: אני לא חושב שזוהי הסיבה לכך שנמנע ממנו לצאת.

אחמד טיבי: אני מכיר את כל המיליה הזאת, אני בקשר עם כל העיתונים הללו, ואני יודע איך הם עובדים.

אחמד טיבי: עלי ואקד לא עובד כך, ואני חושב שלכבודו של שר החוץ הוא שעיתונאי ברמה כזאת היה עולה איתו, ולא להיפך.

אחמד טיבי: אבל כמובן ששר החוץ אמר לי: מה יכולתי לעשות, זה השב"כ.

אחמד טיבי: העובדה שהשב"כ לא בא לכאן אלא שלח רק מכתב, איננה קבילה.

אחמד טיבי: בוועדת הפנים, בנושא ביטול איחוד משפחות, הופיע אבי דיכטר מול כל חברי הוועדה.

אחמד טיבי: נכון, לא היו אורחים, אבל אבי דיכטר בכבודו ובעצמו הופיע בפנינו.

אחמד טיבי: אגב, רוב הנוכחים היו חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: אפשר לסגור ועדה, ולתת דו"ח לוועדה הזאת בנוכחות חבריה.

אחמד טיבי: זה לא נעשה, וזה לא בסדר.

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב ראש ואדוני המבקר, זה יהיה חמור מאוד אם הענין הזה יעבור בלא שיתקיים תהליך של הסקת מסקנות אופרטיביות ובלי שייעשו דברים כדי שהמעשה הזה לא יישנה.

אחמד טיבי: אין ספק – ואני אומר את זה בשמי, ואני בטוח שגם בשם אחרים – שיש צורך לבדוק במצב בטחוני כזה.

אחמד טיבי: אבל יש דבר שנקרא שיקול דעת.

אחמד טיבי: שיקול הדעת במקרה של מניעת עלייתו של עלי ואקד למטוס הוא שיקול דעת לקוי.

אחמד טיבי: אבל כאשר עוצרים אותי בנתב"ג, למרות שאני חבר כנסת, ועומדים על כך שרוצים לבדוק את המספריים הקטנות שבתיק הרחצה שהם ראו בשיקוף – נראה לי שזה לא סביר.

אחמד טיבי: נניח שיש לי מספריים של השפם – מה אני יכול לעשות כחבר כנסת כדי לסכן את הטיסה?

אחמד טיבי: אז היא בדקה ופנתה לגורמים, ואמרו שחייבים לבדוק את המספריים הקטנות – זאת למרות שבדקתי עם היועץ המשפטי, ואסור לערוך בדיקה בטחונית בחפציו של חבר כנסת בשום צורה שהיא, אלא לאחר פניה של היועץ המשפטי של הממשלה.

אחמד טיבי: יש הליך לבדיקה.

אחמד טיבי: אז מתנהגים אחרת.

אחמד טיבי: נדמה לי שאם המספריים היו נמצאות בתיק של מיקי איתן, לא ברור לחלוטין שהוא היה מתבקש להוציא את אותן.

אמנון כהן: כי אין לו שפם.

אחמד טיבי: ראשית, אין לו שפם; שנית, לשערות באף – יכול להיות.

ג'עפר פרח: ליגאל עמיר היה שפם או לא היה שפם?

ג'עפר פרח: אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הוועדה: גזענות היא מחלה מדבקת.

ג'עפר פרח: מתי החברה הישראלית והעיתונות כועסת יותר?

ג'עפר פרח: כאשר עושים סלקציה לבוגרי יחידות עלית מזרחיים בדיסקוטקים, למשל.

ג'עפר פרח: זה קשה יותר ממניעת כניסתו של עלי ואקד למטוס.

ג'עפר פרח: היה מקרה כזה, והכותרות היו גדולות יותר.

ג'עפר פרח: אגב, במקרה של עלי ואקד זה קיבל הד רב יותר בהשוואה למקרים של עיתונאים אחרים, כי הוא עובד בכלי תקשורת חזק שיכול לעשות רעש.

ג'עפר פרח: יש עיתונאים ערביים שאף אחד לא שומע על מה שעושים להם.

ג'עפר פרח: לכן, אני מודה לך אדוני היושב ראש על כך שנענית לבקשתו של חבר הכנסת ברכה לזמן את הדיון הזה.

ג'עפר פרח: טוב תעשה אם תמשיך עד לקבלת מסקנות אופרטיביות.

ג'עפר פרח: תודה, אדוני.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בשלב זה אני מבקש לשמוע את משרד התחבורה – מי יציג את הפן השני של הבידוק?

קובי מור: שמי קובי מור, ואני מנהל נתב"ג.

קובי מור: ברשותך, לעניין העיתונאי עלי ואקד: רשות שדות התעופה לא מעורבת בענין הזה, ואני מניח שאת הנקודה הזאת הבהרנו גם בכתב, ואתם מודעים לה.

אמנון כהן: קיבלנו.

קובי מור: הייתי בוחר להתייחס לעצם הענין – לבעיה כפי שהיא הוצגה כאן על ידי חברי הכנסת והאורחים.

קובי מור: אני רוצה להודות לחבר הכנסת ברכה על ההגינות שלו.

קובי מור: כפי שציינת, אני חושב שרשות שדות התעופה נוהגת בשנה-שנתיים האחרונות במדיניות מאוד ברורה של ניסיון לראות איך להקל ואיך להפוך את התהליכים לנעימים יותר עבור כל האוכלוסיות.

קובי מור: מוכרחים להבין שהרשות איננה הבעיה.

קובי מור: הרשות מנסה להיות הפיתרון, ולמיטב שיקול דעתי אנחנו אכן פועלים כמיטב יכולתנו.

קובי מור: אני רוצה לתת כמה דוגמאות מהשנתיים האחרונות: אנחנו מקיימים סיורים ומפגשים רצופים עם נציגי אזרחי ישראל הערביים.

קובי מור: היו אצלנו ראשי מועצות, ראשי ערים ומעצבי דעת קהל, ואנחנו משתדלים לארח אותם, להסביר להם ולהראות להם.

קובי מור: קלטנו אזרחים ישראלים ערביים כעובדים מן המניין אצלנו, והם מנסים להקל על קבוצות ועל אזרחים בודדים.

קובי מור: אנחנו מקושרים למשרדי נסיעות.

קובי מור: משרדי נסיעות יודעים היום להתקשר אלינו מראש כדי להודיע לנו שמגיעים אזרחים ישראלים ערביים לטיסה, ואנחנו מנסים להקל עליהם.

קובי מור: אני חושב שהבודקים עוברים אצלנו לאחרונה הכשרות עומק בנוגע לצורת הדיבור והיחס.

קובי מור: אם בודק מוצא לנכון להתנצל על שאלה שהוא שאל – אם השאלה מעט חודרנית לדעתו – אני חושב שזה בסדר גמור ושזה במסגרת הנימוס האלמנטרי, וברשותך גב' במברגר-אנוש, לא אתן שום הוראה להפסיק את העניין הזה.

קובי מור: הם ימשיכו להתנצל אם הם חושבים שצריך לעשות את זה.

קובי מור: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לנקודה שהיא אולי החשובה מכל שאר הנקודות: במעבר שלנו לטרמינל החדש בחודשים הקרובים, אנחנו עוברים לשיטת בדיקה שונה.

קובי מור: התחלנו בה כבר לפני מספר חודשים, אבל לא באופן מושלם.

קובי מור: בטרמינל החדש אנחנו נבדוק את כולם בדיקה טכנולוגית.

קובי מור: בעצם, ברמת התפיסה הנוסע לא כל כך יעניין אותנו, אלא הכבודה שלו.

מוחמד ברכה: השב"כ מסופק מהסידור הזה?

קובי מור: את זה תוכלו בוועדת המשנה.

מוחמד ברכה: אתם בוודאי עושים זאת בתיאום; אתם לא עושים את זה על דעתכם.

קובי מור: חבר הכנסת ברכה, אני חושב שוועדת המשנה בוודאי תוכל לספק לכם את כל התשובות.

קובי מור: אני לא נציג שב"כ.

מוחמד ברכה: אבל אני שואל אם הסידור החדש הוא על דעתם.

קובי מור: חברים, רשות שדות התעופה היא גוף מונחה על ידי השב"כ.

מוחמד ברכה: זאת אמירה חשובה.

קובי מור: כל מה שקשור לנהלים בא מהשב"כ.

קובי מור: אנחנו פועלים על פי הנחיות השב"כ.

אמנון כהן: מר מור, נשאלה שאלה: האם ישנם קריטריונים ברורים איך ומה בודקים; מתי בודקים חבר כנסת ומתי לא בודקים חבר כנסת?

אחמד טיבי: על מנת שאני אהיה ברור: בדרך כלל מתנהגים אלינו בנימוס כחברי כנסת.

אחמד טיבי: מה שהזכרתי היה חריג – פיקנטריה.

מוחמד ברכה: חבר כנסת זאת לא בעיה.

מוחמד ברכה: באמת, לא להפוך את זה לבעיה של חבר כנסת.

אמנון כהן: אני שואל אם יש באופן עקרוני קריטריונים שקופים וברורים לגבי אופן הבדיקה.

קובי מור: לעניין מספרי השפם, למשל: יש נוהל ברור לפיו לא עולים עם כלי חד למטוס.

קובי מור: יש שלטים לאורך תור ההמתנה שמדברים על אורך להב.

קובי מור: תראו, לכל אמירה כזאת אני יכול להביא דוגמאות מהארץ ומהעולם איפה כן היתה בעיה.

קובי מור: כולכם זוכרים את הטיסה לטורקיה.

קובי מור: עד היום אני לא יודע מה היה שם בדיוק.

ג'עפר פרח: אגב, הבחור מסתובב חופשי בטורקיה.

ג'עפר פרח: הוא לא עצור.

קובי מור: ההנחיות כתובות במפורש – כשאתה עוד ממתין בתור – כולל ציורים שמבארים מה מותר ומה אסור.

קובי מור: צריך לכבד את הדברים האלה.

קובי מור: ואם כתוב שאסור, אני מצפה מכל אזרח לכבד את העניין הזה.

קובי מור: לעצם הענין, רציתי לומר שצריך לקחת בחשבון שהמדיניות של רשות שדות התעופה היא מאוד ברורה ועקבית.

קובי מור: בשנתיים האחרונות היא בהחלט תפסה משנה תוקף.

קובי מור: יש גם מכתבי תלונה, אבל יכולתי להביא אתי מכתבים אחרים, בעיקר מהתקופה האחרונה.

קובי מור: בחרתי שלא לעשות זאת, אלא באמת לדבר ברמת העיקרון.

קובי מור: אני מאמין שעם המעבר לטרמינל החדש – ב-2 בנובמבר אנחנו מתכוונים להתחיל להפעיל אותו – הנוסעים יעברו בדיקה טכנולוגית, ואני רוצה לקוות שלא יהיו לנו יותר מצבים של אי נוחות מהסוג המוזכר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני המבקר, בבקשה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: שמעתי את אדון ואקד, שאומר שהוא בסדר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא חושב שאדון ואקד צריך לשכנע מישהו שהוא בסדר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: נטל ההוכחה שאדון ואקד איננו בסדר מוטל על מי שמנע את טיסתו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כל עוד לא הובא טעם סביר לפסילה הזאת, אני רוצה לומר לכם – כאזרח, ולא כמבקר המדינה – שהמקרה הזה מקומם.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ממש מקומם אותי.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא חושב שאפשר לבוא ולמנוע מעיתונאי באופן סתמי את הטיסה הזאת, אלא אם כן יתברר שהיה טעם סביר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני חושב שעל הוועדה לברר אם אכן היה טעם כזה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כל עוד לא הובאה סיבה כלשהי לכך, אני אומר לכם: הפגיעה הקשה באזרח – בין אם הוא עיתונאי ובין אם הוא איננו עיתונאי – היא פגיעה קשה שאין להשלים אתה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: שמעתי את סוף דבריו של כבוד השופט, ואני חושב שהוועדה צריכה לעמוד על העניין הזה – אסור להשלים עם פגיעה באזרח כאזרח.

מוחמד ברכה: שנית, אני נתפס לדברים שאמר מר מור על כך שרשות שדות התעופה מונחית על ידי השב"כ.

מוחמד ברכה: זוהי אמירה גורפת מאוד.

מוחמד ברכה: השב"כ מופקד כמובן על נושאי הביטחון.

מוחמד ברכה: אבל צריך לאמץ גישה אזרחית כלפי אזרחים, וגישה אנושית כלפי בני אדם.

מוחמד ברכה: לכן אמירה בצורה כזו הנה גורפת.

מוחמד ברכה: גם אם הסידור החדש של הבדיקה הטכנולוגית מתואם עם השב"כ, אני לא בטוח שלא יעשו את מה שעשו בזמנו בשנותיה האחרונות של ברית המועצות, כשבדקו עם החשבוניה אם החשבון של הקופה הרושמת הוא אכן נכון.

מוחמד ברכה: אחרי הטכנולוגיה האדירה שעומדים להכניס כאן, אני לא בטוח שרשות שדות התעופה והשב"כ יאמצו גישה אזרחית-אנושית כלפי האזרחים; אני לא בטוח שלא ישמרו על אותם כלים ישנים כדי להתעמר.

מוחמד ברכה: אחרת, אני לא מסוגל להבין למה הורד עלי ואקד מהמטוס.

מוחמד ברכה: אי אפשר להבין את זה.

מוחמד ברכה: זהו מכשיר של התעמרות ושל השפלה.

אמנון כהן: אני רוצה להצטרף לדבריו של אדוני המבקר.

אמנון כהן: הוועדה לא יכולה להשלים עם העובדה שיש השפלה ופגיעה באזרחי המדינה.

אמנון כהן: אני חושב שזוהי אכן תופעה מקוממת.

אמנון כהן: על מנת להעמיק וללמוד את הנושא, ובשל העובדה שלא שמענו את הצד השני, אני אקיים דיון בוועדת המשנה לענייני מערכת הביטחון בנושאים חסויים של הוועדה שלנו, בהשתתפותם של האיש הבכיר ביותר בשב"כ ושל נציג של משרד החוץ.

אמנון כהן: המטרה היא לגבש יחד אתם מדיניות וקריטריונים, כדי שהמקרים הללו לא יישנו במדינתנו.

אמנון כהן: התחלנו בדיון, אבל זה לא מסתכם בכך.

מוחמד ברכה: אני מאוד מבקש שחבר הכנסת המציע ובעל הענין יופיעו בוועדה.

מוחמד ברכה: אחרת, זה יהיה דיון חסר כל תועלת.

אמנון כהן: לפי התקנון המנחה אותנו, אתם תוכלו כפי הנראה להגיע, להגיד את שלכם ולצאת, ולאחר מכן אנחנו נקיים את הדיון.

אמנון כהן: כיושב ראש וועדה, אעדכן אותך במה שמותר לי מבחינה חוקית.

אמנון כהן: המטרה הסופית שלי היא שלא נשמע יותר על מצב כזה במדינה שלנו; שהמצב הזה יסתיים בסופו של דבר; שיהיו קריטריונים ברורים; שהרשימות יתקבלו מבעוד מועד, ויידעו מי יכול לטוס ומי לא יכול לטוס; שלא יודיעו ברגע האחרון שאדם לא יכול לטוס.

אמנון כהן: אין דבר כזה – ידעת מבעוד מועד, תקבל את ההנחיה שלך.

אמנון כהן: אם יש לך משהו להגיד – תגיד לפני כן.

אמנון כהן: אין מקום להשפלה הזאת ברגע שאדם צריך לעלות למטוס.

אמנון כהן: המטרה שלי היא למנוע פגיעה בכבוד האדם באשר הוא – לא משנה מי זה, עם שפם או בלי שפם.

אמנון כהן: אדם מגיע, והוא צריך לדעת מהי המדיניות של מדינת ישראל, מהי המדיניות של רשות שדות התעופה ומהי המדיניות של השב"כ.

אמנון כהן: הכל צריך להיות ברור, שקוף וידוע.

אמנון כהן: תודה רבה לכם על השתתפותכם.

אמנון כהן: ניידע אתכם לגבי מועד הדיון הבא.