הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 87, 2004-05-24 11:30

אמנון כהן: אני אבקש שהם יפסיקו לשדר אותו.

קריאה: אני רק רוצה להגיד לו, ההליך פשוט מאד אתה צריך לפנות בבקשה, יש ועדת ערר, ועדת הערר תשב ותדון כי אחרת זה בגיץ, ילכו לבג"ץ ויחייבו.

אופיר פינס-פז: למי לפנות?

קריאה: למנכ"ל.

אופיר פינס-פז: אז פניתי.

אמנון כהן: אני רוצה להתחיל.

אמנון כהן: ברשות

אמנון כהן: כם, נתתי הצעה, ביקש חבר הכנסת אופיר פינס, עכשיו אנחנו נכנסים, אני פותח את הדיון.

אמנון כהן: אמרתי שיש שני דיונים היום ואני רוצה לחלק אותם, שניהם קשורים ברשות השידור, הדיון הראשון מתייחס לדו"ח מבקר המדינה האחרון, והשני , בקשה לחוות דעת.

אמנון כהן: לדיון הראשון, דו"ח ממצאי מבקר המדינה אני אבקש ממשרד מבקר המדינה להתייחס בקצרה לממצאים עיקריים של דו"ח מבקר המדינה, נפתח את הדיון, נלמד את הליקויים, נלמד את הסיכונים שבליקויים ואז נפתח את הדיון השני בנושא השני.

צבי ורטיקובסקי: בוקר טוב, למשרד שלנו הגיעו מספר תלונות הדדיות מטעם מספר בכירים ברשות השידור שמעידות על יחסים אישיים ויחסי עבודה מעורערים ביניהם, שפוגעים בניהול התקין של הרשות.

צבי ורטיקובסקי: מבקר המדינה בחן את התלונות והחליט שהוא לא רואה מקום להדרש לתלונות עצמן ולהכריע בהן אלא להתמקד בשלושה נושאים הנוגעים למינהל רשות השידור.

צבי ורטיקובסקי: שלושת הנושאים הם, מכרזים למשרות, קידום ומינוי עובדים והעסקה של יועצים.

צבי ורטיקובסקי: בתחום המכרזים למשרות, מצא משרד מבקר המדינה שרשות נוהגת לפרסם מכרזים פנימיים פומביים וזאת לאחר שפורסם מכרז פנימי ולאחר שועדת המכרזים לא מצאה מועמד מתאים.

צבי ורטיקובסקי: ההליך הזה הוא בניגוד לנוהלי הרשות עצמה וזה לא מקובל בגופים, לא בגופים מבוקרים אחרים שאנחנו מכירים.

אמנון כהן: זאת אומרת המכרז בנוגע לגיוס יועצים.

צבי ורטיקובסקי: כרגע אני מדבר על עובדים.

צבי ורטיקובסקי: בדרך כלל, ההליך הוא שעושים מרכז פנימי, לא מצאו מועמד מתאים מפרסמים מכרז חיצוני.

צבי ורטיקובסקי: ופה יש תופעה שאחרי שפרסמו מכרז פנימי, מפרסמים מכרז פנימי פומבי בעת ובעונה אחת.

צבי ורטיקובסקי: זאת אומרת, גם עובדי הרשות יכולים לגשת וגם מועמדים חיצוניים יכולים לגשת למכרז.

אמנון כהן: מה לא תקין בזה.

צבי ורטיקובסקי: מרגע שמיצו את המכרז הפנימי נשאר רק השלב של המכרז הפומבי, ואז התופעה היא שבמסגרת המכרז הפנימי פומבי, יש תנאי הערה בדבר תנאים מקלים כלפי עובדי רשות השידור שיוצרת מצב שתנאי הסף, תנאי הקבלה של המועמדים החיצוניים לעומת תנאי הקבלה או תנאי הסף, של העובדים של רשות השידור הם לא זהים.

צבי ורטיקובסקי: זאת אומרת, זה פוגע פה בעקרון ההדדיות.

רן כהן: אותו מכרז מעמיד את אלה שפונים בשתי רמות של תנאי קבלה.

רן כהן: אותו מכרז.

צבי ורטיקובסקי: למעשה כן.

צבי ורטיקובסקי: דבר נוסף, בנקודת זמן שבדקנו במס 2003, היו כ-50 משרות ניוד ברשות השידור שהיה צורך לאייש אותם.

צבי ורטיקובסקי: בחלק מהמשרות המשיכו לטעון עובדים שלמעשה סיימו כהונה של שתי קדנציות, לפי הנהלים של רשות השידור, מי שסיימו כהונה של שתי קדנציות עובדי ניהול בכירים, צריך לעשות מכרז ולבחור מנהלים חדשים.

צבי ורטיקובסקי: חלק אחר של משרות היו מאוישות במינויים בפועל, וכאן נוהלי הרשות קובעים שלכל היותר מותר למנות אדם למינוי בפועל עד שנה, ובחלק מהמשרות האלה, למעשה כיהנו עובדים מעבר לשנה.

צבי ורטיקובסקי: חלק אחר של המשרות היו פנויות, ותהליך פרסום ועריכת המכרזים ברשות השידור התמשך זמן רב, מספר שנים, למעשה.

צבי ורטיקובסקי: הרשות גם פרסמה מכרזים שכללו שינויים בתנאי הסף, לעומת התנאים שהיו מוסכמים בין הרשות לבין איגודי העובדים, ומאושרים על ידי הועד המנהל של רשות השידור.

צבי ורטיקובסקי: זאת אומרת, השינויים לא אושר בידי הועד המנהל של רשות השידורים.

אמנון כהן: שינויים בכישורים של המועמדים.

צבי ורטיקובסקי: בתנאי הסף.

צבי ורטיקובסקי: הרשות גם מאפשרת קבלת עובדים לדרוג העיתונאים מבלי שיש להם השכלה אקדמית, התהליך הזה פותח גם את האפשרות שאותם עובדים יוכלו לגשת למכרזים ולהתמנות למשרות ניהול בכירות.

צבי ורטיקובסקי: בדרך כלל בשרות הציבורי מקובל מעלים את הרמה של עובדי הניהול, הבכירים במיוחד, פה בעצם אנחנו נתקלים בעצם בתופעה הפוכה שלא בודקים השכלה אקדמית.

אופיר פינס-פז: אבל מהעיתונאים עצמם דורשים השכלה אקדמית.

רינה ברעלי: זה דרוג עיתונאים,זה כאילו עיתונאים.

צבי ורטיקובסקי: יש עובדים בדרוג העיתונאים שאין להם השכלה אקדמית, אותה משמעות.

רן כהן: מה שהשתמע, שזה מעין צינור כלפי מעלה ולא רק שהעיתונאים עצמם צריכים את ההשכלה האקדמאית כי זה חלק מתנאי הקבלה.

רן כהן: אבל גם זה וגם זה.

רינה ברעלי: כמי שכבר בדרוג עיתונאים יכול להגיע לכל מיני תפקידים.

רינה ברעלי: מי שכבר בדירוג העיתונאים פתוחה לפניו הדרך.

אופיר פינס-פז: מי שנכנס ללא תואר אקדמי הוא יכול להגיע גם לתפקידים בכירים מבלי שהוא - - מעבר לתפקידים בכירים, מישהו היום עיתונאי שנקלט ברשות השידור או בערוץ 2, איני יודע, היעלה על הדעת -- אני לא מדבר על מה שהיה לפני עשרים שנה.

רן כהן: דרך אגב, איך זה יכול להיות שזה אוטומטי, הלוא לכל תפקיד גם מעבר לתפקיד של עיתונאי, תפקידים גם שלמעלה יש מכרזים, אותם מכרזים קבוע סף שאפשר להכנס אליו.

קריאה: הורידו אותו, דורשים השכלה אקדמית.

רן כהן: גם משם ירד הסף.

אמנון כהן: הבנתי, נמשיך, עוד ממצאים.

צבי ורטיקובסקי: בתחום של קידום ומינוי עובדים, נמצא שבשנים 2002 ו-2003 שינתה הרשות מתח דרגות של כ-365 משרות, וזאת למרות שתאורי התפקיד של אותם משרות לא שונה, זאת אומרת אנחנו לא רואים פה עילה מיוחדת למה לשנות את מתח הדרגות, כמובן שיש לזה משמעויות כספיות רבות.

צבי ורטיקובסקי: הרשות גם קידמה עשרות עובדים בתהליך מואץ וניתן להם דרגות תוך פחות משנתיים.

צבי ורטיקובסקי: זאת אומרת שגם לזה יש - -

רן כהן: אפשר לדעת כמה.

רן כהן: אמרת עשרות.

אמנון כהן: 50 עובדים,

צבי ורטיקובסקי: יש פרוט, לפחות יש בדו"ח, שזה 90 עובדים ויש חלוקה שמה בתוך הפרוט נמצא בתוך הדו"ח אבל מדובר לפחות 90 עובדים.

צבי ורטיקובסקי: עובדים במינוי בפועל, קיבלו למעשה מינוי של קבע ללא מכרז.

צבי ורטיקובסקי: וזאת בחלק מהמקרים ללא אישור הועד המנהל, של התקנים והמבנה של ערוץ 33.

צבי ורטיקובסקי: בנושא של העסקת יועצים, בספטמבר לנובמבר 2002 התקשרה רשות השידור עם חמישה יועצים בתחומים שונים.

צבי ורטיקובסקי: תהליך ההתקשרות נעשה מבלי הרשות פנתה וביקשה כמות מספקת של הצעות, שזה לפחות שלוש הצעות היו צריכים לבקש, זה נעשה בתהליך הנוגד את תקנות חובת המכרזים.

אמנון כהן: חמישה יועצים, אז מה שלוש.

צבי ורטיקובסקי: כל תפקיד של יועץ צריך לחכות - -

אופיר פינס-פז: באיזה יועצים מדובר.

אהוד רצאבי: כתוב בדו"ח.

אמנון כהן: על כל תפקיד אתה אומר לפחות שלושה מועמדים,

אופיר פינס-פז: אבל זה לא מתעל את הדו"ח תאמין לי שאני יודע.

צבי ורטיקובסקי: אתה רוצה לדעת מה הם חמשת התחומים.

צבי ורטיקובסקי: קידום פרויקט לקידום פרויקט שערי צדק, ופרויקטים של פיתוח, יועץ בתחום המחשוב, יועץ בתחום יחסי ציבור לתקשורת, יועץ לשיווק, יועץ כלכלי לענייני הסכם שכר ועבודה.

אמנון כהן: זה עוד לא הובא לפני הדירקטוריונים, הבנתי.

צבי ורטיקובסקי: ההליך הזה לא קיבל, ההתקשרויות נעשו ללא אישור של ועדת המכרזים ולא הובא לידיעת ועדת הכספים של הרשות כפי שהתחייב מהחלטות הועד המנהל, גם אופן ההעסקה נעשה בחלק מהמקרים בצורה שזה נוגד את התקשי"ר והוראת נציבות שרות המדינה, על מנת לתת לזה מאפיינים, של הקניית יחסי עובד מעביד, או שבדבר אשור של יצוג רשות השידור על ידי יועצים או שלא ליצור מצב שיועצים הם מתערבים למעשה בסדר ובארגון של רשות השידור.

צבי ורטיקובסקי: הרשות לא הבטיחה מראש תקציב להעסקת חמשת היועצים, בתחילה בהצעת התקציב, היתה הצעה להעסקת יועצים במסגרת הגשת הצעת התקציב זה אחד מהקיצוצים שנעשה, ולכן לא היה תקציב מיועד להעסקת חמשת היועצים האלה.

צבי ורטיקובסקי: הרשות גם לא קבעה תעריפים להעסקת אותם היועצים, בדרך כלל יש תעריפים מקובלים, כמו בחשב הכללי, רשות לא קבעה אלא חתמה על חוזה מסגרת עם היועצים, וכאשר הוגשו על ידי היועצים החשבוניות הרי שלא נעשתה בקרה מספקת, בהעדר נתונים, כי לא דרשו, כמה שעות, מה בדיוק הפעילות שנעשתה, אבל החשבוניות אושרו ושולמו.

צבי ורטיקובסקי: משרד מבקר המדינה גם העיר לרשות השידור שזה לא ראוי להעסיק דובר או יועץ או עוזר למנכ"ל שגם עוזר ליושב ראש, משום שזה מטשטש את הגבולות שבין מוסדות הפיקוח על גובי הביצוע של רשות השידור לבין גופי הביצוע עצמם, זאת אומרת שיש פה איזה שהיא מנגנונים של איזונים ובלמים.

אמנון כהן: עוזר של יושב ראש הוא דובר רשות השידור?

צבי ורטיקובסקי: דובר הרשות הוא בעת ובעונה אחת גם דובר של היושב ראש וההנהלה ובאותה עת הוא גם דובר של רשות השידור.

צבי ורטיקובסקי: עוזר המנכ"ל הוא היה יועץ בתחום הפרויקטים.

אמנון כהן: הוא יושב ראש.

צבי ורטיקובסקי: בסדר, קבלנו את ההערה והפרדנו.

צבי ורטיקובסקי: גם מי ששימש כעוזר המנכ"ל לפרויקטים מיוחדים, שימש באותה עת גם כעוזר היושב ראש לפרויקטים מיוחדים, זאת אומרת, מטשטש פה הגבול שבין מנגנוני הפיקוח לבין מנגנוני הביצוע וזה יוצר כעין ניגוד עניינים מובנה מבחינת התפקוד.

צבי ורטיקובסקי: חשבנו שלא ראוי שכך הדברים יתנהלו.

צבי ורטיקובסקי: עד כאן עיקרי הממצאים.

אמנון כהן: בשלב הזה אני חושב שתתחיל לדבר כי אתה תגיד לנו גם, כי הדו"ח קיבלת אותו לפני מספר חדשים, הגבתם עכשיו אנחנו רוצים לשמוע את הישום של דו"ח מבקר המדינה.

יוסף בר-אל: כמה הערות לגבי הדברים שנאמרו כדי להאיר לכם את הנושא.

יוסף בר-אל: אני אתחיל בנושא, הנושא רציני מאד, אבל הוא דורש קצת חוש הומור כדי לעכל אותו.

יוסף בר-אל: אני יושב בתפקיד הזה קצת פחות משנתיים, בחודש יוני זה שנתיים, ולכן בואו נחזיר קצת את הנושא לממדיו, מלפני שנתיים וחצי.

יוסף בר-אל: חצי שנה לפני שנכנסתי לתפקיד הגיש רואה חשבון מפורסם גינצבורג ששה ספרים עבי כרס על המתרחש ברשות השידור שהיו מעין רעידת אדמה.

יוסף בר-אל: ובעקבותיהם רשות השידור, המנכ"ל התפטר, רשות השידור קיבלה החלטה שכל המטה צריך להיות מוחלף, כל המטה של המנכ"ל, כל הסמנכ"לים והוסיפו על זה כל מנהלי מדיה.

יוסף בר-אל: מונה מנכ"ל אחר, לא אני עדיין, וניסה להתמודד עם הבעיה, וכעבור ששה חודשים עזב את המשרה.

יוסף בר-אל: ואז נכנסתי.

יוסף בר-אל: להגיד לכם שזאת היתה משימה שנראתה למישהו כדבר שהולך להיות איזה סימפוניה פסטורלית להיכנס לרשות עם כל כך הרבה תקלות, נקרא לזה תקלות, מעידות, ולתקן אותה בלי מטה.

יוסף בר-אל: יש מישהו כאן, שיכול לבוא ולהגיד שיש איזה הרקולס שיכנס לדבר כזה ויתגבר על הידרה שאין לה שבעה ראשים, אלא שיש לה שבעים ראשים.

יוסף בר-אל: קשה מאד להאמין.

יוסף בר-אל: אבל אל תשכחו, המטה הזה כולו היה בשימוע, כולו היה אמור לעזוב את תפקידו כי הועד המנהל החליט שצריך להחליף אותו.

יוסף בר-אל: לכן אין פלא שהמקלות בגלגלים, זה לגיטימי, מדובר באנשים, מישהו בא מטיל עליך תיק, אומר לך אתה, הם התווכחו זה לא הם אשמים, המנכ"לים אשמים.

יוסף בר-אל: לא משנה לי, אני לא באתי להאשים, אני באתי לבצע.

יוסף בר-אל: שתי החלטות חייבו אותי.

יוסף בר-אל: לבצע את דו"ח גינצבורג, לבצע את החלטות הועד המנהל ולהחליף את המטה.

יוסף בר-אל: להיות מנכ"ל שהדוחות כתבו, כולל גינצבורג, לא ברור כמה עובדים יש לו בתוך הרשות, אי אפשר לספור אותם.

יוסף בר-אל: אחד אומר 2,800 אחד אומר 3,000 ואחד אומר מעל ל-5,000 המנכ"ל לא ילך לספור אותם לבד.

יוסף בר-אל: כשמדובר גם בחוזים שכולם קלוקלים, שאין רמה מסוימת לחוזה, אין קריטריונים לחוזים.

יוסף בר-אל: יש אנשים שמקבלים חוזים ומקבלים שכר ולא עובדים.

יוסף בר-אל: ויש שיטת העסקה ידועה לשמצה, שקיימת ברשות השידור עשרות שנים, שקראו לה באוצר וכל אחד קרא לה, שיטת הדלת המסתובבת.

יוסף בר-אל: אתם מפטרים עובד מכניסים שניים בשיטה הזאת.

יוסף בר-אל: וכל הדברים האלה היו על הגב, וצריך להתמודד איתם.

יוסף בר-אל: שיבוא מישהו ויגיד לי איך אפשר לעשות את זאת בלי מטה.

יוסף בר-אל: ועל כן, וכאן אני חייב לחזור ולהגיד שמר ורטיקובסקי שזכיתי להכיר אותו השנה, הוא מקצוען ואפשר להתוכח איתו, ודבר אחד מאפיין אותו ואת דרכו זה היושר שלו.

יוסף בר-אל: וכשהגענו לטיוטות האחרונות אמרתי לו, אבל תראה, זה בהשוואה לתלונות שהיו בהתחלת הדרך לא נשאר כלום, אז למה אתה לא אומר, הטענה היתה למשל ביועצים.

יוסף בר-אל: נאמר שזה מנויים פוליטיים בתקופת בחירות וצריך לפטר את המנכ"ל.

יוסף בר-אל: זה חלק מאותו מטה מאד מאד דואג למנכ"ל, והסתבר שזה עורבא פרח.

יוסף בר-אל: אמר, לא.

יוסף בר-אל: אנחנו לא אומרים מה שמצאנו ושהוא בסדר, אנחנו אומרים רק מה שמצאנו, מקובל עלי.

יוסף בר-אל: אבל רק שתדעו לכם, שבין מה שיצא לבין, תבדקו את הדוחות הקודמים, רבותי, זאת רשות שידור אחרת.

יוסף בר-אל: מדוע, מכיוון שאפילו גינצבורג בעצמו, אמר שקשה לו להאמין, שכל כך הרבה דברים תוקנו.

יוסף בר-אל: אגיד לכם על דברים קטנים, שאין בעשרות מיליונים.

יוסף בר-אל: בזק עשרים שנה בריב עם רשות השידור, עשרים שנה, כשהגעתי זה כבר שנה בבתי דין.

יוסף בר-אל: בתי משפט.

יוסף בר-אל: ירדה התחזוקה השנתית מ-70 פלוס מיליון, ל-40 מיליון.

יוסף בר-אל: הפרויקט של שערי צדק, מדובר ביועצים, 26-27 יועצים הועסקו במשך שנים, בלי לעבוד, כי הפרויקט מוקפא.

יוסף בר-אל: את כולם שלחנו הביתה.

יוסף בר-אל: אחד מהם קיבל 6,000 דולר לחודש, בלי לעשות כלום.

יוסף בר-אל: ,גם נשלח הביתה.

יוסף בר-אל: והמשיך לעבוד, הסכים לעבוד בהתנדבות בלי כסף.

יוסף בר-אל: במקום כל אלה, אתם לא שמעתם על יועצים כמו גרניט, וקוצ'יק וכו'.

רן כהן: שישה אנשים לא עבדו וקיבלו משכורת?

יוסף בר-אל: אני לא יודע, לא קיבלו.

רן כהן: פשוט עוד לא קיים.

רן כהן: לא התקדם.

אופיר פינס-פז: אדוני, אנחנו רוצים תשובה לדברים.

יוסף בר-אל: הקדמתי ואמרתי, קצת הומור, בלי קצת הומור לא תבין את הבעיה.

יוסף בר-אל: אגיד לך למה, אני לא מתחשבן עם קודמי, ולא אתחשבן עם קודמי.

יוסף בר-אל: אני אתאר נתון שקיבלתי אותו לידיים ושהוא מופיע בספרים.

יוסף בר-אל: ששה ספרים כאלה, יש לך אותם כאן, בועדת כספים, תת ועדת כספים, תקראו אותם תרעננו את הזכרון, זה מחשיך עיניים.

אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, אמרת הומור, אז אנחנו אומרים נכתבו 13 דוחות ממשלתיים בנוגע לרשות השידור ועכשיו, ועדה חדשה 14 שהקים אותה השר הממונה, השר אולמרט, מה חדש מתוך 13 ו-14.

יוסף בר-אל: זה מה ששאלתי, מדוע עוד ועדה, רבותי.

יוסף בר-אל: בואו נעשה משהו.

יוסף בר-אל: רענן כהן, שהוא היה שר הממונה קודם, עשה דו"ח מסכם, בתורים.

יוסף בר-אל: כל ההמלצות של כל הועדות 11 ועדות שקדמו, וכל אחת על מה המליצה.

יוסף בר-אל: לקחנו את זה ואמרנו בואו נמליץ, דבר ראשון משותף לכל הועדות לשנות את הסכמי השכר והסכמי העבודה ברשות השידור, זה קונצנזוס.

יוסף בר-אל: זה דבר כושל לחלוטין.

יוסף בר-אל: זה דבר מסמר שער, לדעת מה הם הסכמי העבודה ואיך מתמודדים אתם.

יוסף בר-אל: כשאתה בא לעשות דבר כזה, עם כל הכבוד רבותי, אני מודה ומתודה אני לא מומחה גדול לדיני עבודה, ולא אקח מישהו ואשלם לו מאות אלפי שקלים, לקחנו בן אדם אחד ששמו הולך לפניו כיועץ והוא מאד מקורב בדרך כלל לועדים, לא למעסיקים, שמו ד"ר לינדה עפרון.

יוסף בר-אל: אמרנו לה, לינדה הנה ההסכמים הקיימים תכתבי לנו הסכמים חדשים.

יוסף בר-אל: תנהל את המשאים ומתנים עם הועדים.

יוסף בר-אל: תדעו לכם ברשות יש 13 ועדים, נראה את המנכ"ל מתפנה לשבת עם 13 ועדים.

אופיר פינס-פז: כמה עובדים יש?

יוסף בר-אל: כמה עובדים היום יש, לידיעתך, היום אפשר לספור אותם על האיש, ויש 1,859 איש.

יוסף בר-אל: בנוסף אליהם יש קבוצה תקועה בבית המשפט שערערה על הפיטורים, וזה תקוע שם, זאת אומרת מתנהל המשפט של כ-120.

אמנון כהן: מי בתקן ומי לא בתקן?

יוסף בר-אל: יש לנו בתוך התקנים, נמצא כאן סמנכ"ל כח אדם ומינהל שזה התחום שלו, וברשות הוא מופקד על זה והוא יעמוד ויתן לכם את כל המספרים שתרצו.

יוסף בר-אל: אבל דבר אחד, היום לפחות כשאתה בא לאוצר, וככה באנו לאוצר, וכך קיבלנו את האישור על האגרה.

יוסף בר-אל: מי שבא ומבקש לדעת אם הספירה נכונה או לא, אני רוצה להגיד לכם, באוצר לא ויתרו על פרט אחד, ביקשו שאצל רכלבסקי ובאגף התקציבים יקבלו רשימות שמיות, תעודות זהות, כתובות, מתי נכנסו מתי יצאו, מתי הופסקו, וכשאני אומר לכם יש 1,859 עובדים, זה המספר שהגענו אליו עכשיו.

קריאה: נכון להבוקר.

יוסף בר-אל: אני לא יודע הבוקר, יתכן שמישהו פרש או שמישהו על סף פרישה.

יוסף בר-אל: אבל אני רק רוצה להגיד, ב-1 בינואר 2003 כשהתחלנו את הדיונים עם האוצר היו 2,150.

אופיר פינס-פז: אדוני המבקר, אומר בר-אל, שזה הדו"ח, אמנם זה דו"ח קשה, אני מתרגם אותך, אבל הכי טוב בתולדות רשות השידור, זה נכון.

אופיר פינס-פז: אם כן, בוא נגמור את הדיון.

אופיר פינס-פז: יש לי הרבה נושאים לדבר עליהם.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת זה הדו"ח הכי טוב.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לעבור אחרי שאהוד אולמרט או אחראי על רשות השידור, הוא גם השר הכי מרואיין בקול ישראל, גם ברדיו וגם בטלויזיה.

אופיר פינס-פז: על זה אני רוצה לדבר, יש לי הרבה נושאים, בודאי בנוכחות השר הממונה.

אמנון כהן: רבותי, אנחנו דנים בדו"ח מבקר המדינה, כרגע, בסדרת הדוחות שרשות השידור חייבת לתקן.

אילן ליבוביץ: המנכ"ל מדבר על זה ששיפר את הנושא.

אילן ליבוביץ: אני יכול לתת לך כמה דוגמאות, למשל, עובד שנמצא כרגע, נכנס ללא מכרז, ולדעתי עד כמה שאני יודע בית הדין לעבודה לא מאפשר את המשך העסקתו בינתיים.

אילן ליבוביץ: אחראי על השידורים.

יוסף בר-אל: לא אחראי על השידורים.

אילן ליבוביץ: אחראי על לוח השידורים, שנכנס ללא מכרז אני לא יודע איך.

אילן ליבוביץ: כשאדוני אומר שהכל בסדר, הכל תקין.

יוסף בר-אל: אני מדבר על המכרזים, כשאסיים לדבר על המכרזים תבין את הבעיה ביסוד שלה.

יוסף בר-אל: רשות השידור משנת 99 לא מצליחה לקיים מכרזים.

יוסף בר-אל: 4 שנים לפני שהגעתי אליה.

יוסף בר-אל: המכרז האחרון שניסו לקיים אותו ונתקע, היה למנהל הטלויזיה.

יוסף בר-אל: ואז אחד המועמדים נאמר שיש חקירה משטרתית מסביב לעניין שלו.

יוסף בר-אל: אני זוכר מקרה ברשות השידור שגבי בך, שהיה פרקליט המדינה, החליט, אמר, תקיימו את המכרז מי שיבחר, יבחר, אם זה האיש שיש חשד תגידו לו, אם זה יוכח הוא מפנה את המשרה.

יוסף בר-אל: כאן מה נאמר, להקפיא את המשרה.

יוסף בר-אל: הוקפאה שנה.

יוסף בר-אל: אך המשטרה סיימה את החקירה.

יוסף בר-אל: הגענו לשנת 2000, פרסמו מכרז, אז הוחלט לא, אבל מעבירים אותו לבית דין משמעתי, יצאה עוד פעם חוות דעת לחכות עד סוף בית הדין המשמעתי.

יוסף בר-אל: חיכו עוד שנה, נהיינו שנת 2001, בשנת 2001 בקיץ, פרסמו מכרז כל הסיפור מבית הדין המשמעתי יצא שנתנו לו נזיפה.

יוסף בר-אל: קיימו את המכרז.

יוסף בר-אל: בלב המכרז, באמצע המכרז החליטו להוציא אותם למכון מבדקים.

יוסף בר-אל: האגודה הלכה לבית משפט.

יוסף בר-אל: העניינים תקועים עד היום.

יוסף בר-אל: אין משרות מאוישות במכרזים משנת 99, זה לא בגלל רשות השידור.

יוסף בר-אל: המנכ"ל ברשות השידור, שיש לו זכויות על פי חוק, שנציב שרות המדינה, יש לו זכויות במעמד של נציב שרות המדינה, והועד המנהל, וועדת השרות, ובכל זאת, כל פעם הדרישה באה מבחוץ.

יוסף בר-אל: אקרא לזה כח עליון.

יוסף בר-אל: תקל עלי את החיים, את השמות לא עושים.

יוסף בר-אל: כח עליון מעל לרשות השידור, מחוץ לרשות השידור.

יוסף בר-אל: שמעת.

יוסף בר-אל: לכן, כשאתה בא ואומר לי איך אתה מקבל בלי מכרז, הרי אין מכרזים ברשות השידור.

יוסף בר-אל: הדבר האחרון, הוא ביקש - - ביקש, אמר לי, קח את המכרזים, את הנוסח תביא אותו לאישור מחודש בועד המנהל, המבקר, אני די ממושמע, תתפלא, חושבים שאני לא ממושמע, לקחנו את זה הלכתי בספטמבר או באוקטובר לועד המנהל, ואישר.

יוסף בר-אל: אחרי שאישר, באה הוראה, תקפיאו.

איתן כבל: שיחה מקומית זה היה.

איתן כבל: יש או אין מכרזים ברשות השידור.

יוסף בר-אל: אין מכרזים, הכל מוקפא.

אילן ליבוביץ: זה לא מה שכתוב בריכוז ממצאים.

יוסף בר-אל: אני לא כתבתי.

רן כהן: במכתב של נחמן שי, שהוא אומר שלא אישר שום דבר.

יוסף בר-אל: או, נחמן שי זה היסטוריה, זה שנת 2002.

רן כהן: ינואר 2003.

רן כהן: הוא כותב לך מכתב, שהוא לא אישר שום דבר.

יוסף בר-אל: ידידי, עברנו את התקופה הזאת, הוא סיים באוגוסט 2002, התפטר.

יוסף בר-אל: קם והלך.

יוסף בר-אל: וזהו זה.

יוסף בר-אל: סוף אוגוסט 2002.

יוסף בר-אל: בינתיים הוא שיכתוב היום גם, זה לא אומר שזה נכון להיום.

יוסף בר-אל: נכנס ועד מנהל חדש, בנובמבר התמנה יו"ר חדש, מר אברהם נתן, הועד המנהל טיפל, ועד מנהל המשיך לתפקד, הרי אתם יודעים שאין לנו גם ועד מנהל.

יוסף בר-אל: אבל גם זה, אל תאשימו את המנכ"ל, המנכ"ל לא ממנה ועד מנהל, לא ממנה מליאה לא קובע עם כוחות העל מבחוץ מתי יהיה המכרז.

אופיר פינס-פז: צריך להביא את השר.

אופיר פינס-פז: זה לא שר אולמרט, שממנה לא מליאה לא ועד מנהל, כל היום הוא רק מתראיין בכל חנות מכולת.

יוסף בר-אל: אל תכניס לי לפי שמות.

רן כהן: זה לא תקין ששר לא למקום - -- זה שיטה, אגב זה לא הכל.

יוסף בר-אל: יש אישור, מחר בבוקר יש - -

אמנון כהן: השר אולמרט הוזמן לדיון, לפני שקבענו, לפני כשבוע או עשרה ימים, והשר אולמרט אמר שהוא ישמח מאד להגיע לדיונים שלנו, אבל הוא מאד עסוק מבחינה מדינית, הוא ממלא מקום ראש הממשלה, שלא נשכח, והוא גם אמר - -

אופיר פינס-פז: הוא לא עסוק - - להתראיין, הוא היה מוצא את הזמן.

רן כהן: כמו שראש הממשלה ביטל את בואו לועדת חוץ ובטחון, אל תזכירו.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו דנים בראש ממשלה, אז השר אולמרט אתמול התקשר אלי, הוא אמר שהוא מאד מכבד את הועדה לביקורת המדינה, אבל בשביל להביא אותו אין לו בעיה לתאם חודשיים מראש.

אמנון כהן: ואת הדו"ח קיבלתי - -

רן כהן: תזמין אותו עכשיו ליומן הערב, ותראה איך תוך דקה הוא.

אמנון כהן: הוא הוזמן לועדת המדע, ותיאמו איתו חודשיים מראש.

אמנון כהן: אני אומר, קיבלתי את הדו"ח רק לפני חודש, לכן לא יכולתי חודשיים מראש לדעת, זה היה חסוי אמנם, לא יכולתי לפרסם, לכן אמרתי תבוא תכבד את עצמך, אז הוא אמר, אם יוחלט שהוא צריך להיות ורוצים שהוא יהיה, אין לתאם איתו מועד, אמרתי לא חודשיים, חודש, אם נצטרך אנחנו נזמן אותו עוד פעם.

רן כהן: אדוני היושב ראש, הערה, מאחר ודיברתי לפני עשר דקות, עם השר אולמרט, פה במסדרון, הוא ישנו פה שני חדרים מכאן, בקשתי שתעביר דרך מזכירת הועדה פניה שהוא יבוא לכאן ונעשה את זה בזמן אמת עכשיו.

רן כהן: הוא פה.

אמנון כהן: הוא בועדת המדע.

אהוד רצאבי: אני הייתי בועדת המדע, התחילה בשעה 10, הוא אמר שם שהוא מהועדה הזאת צריך לצאת יותר מוקדם כי הוא צריך להיות פה.

אהוד רצאבי: דבר נוסף, ישיבת המדע נגמרה בשעה 11:30.

אמנון כהן: בסיכום שיחת הטלפון אתמול, אמרתי, ביקשתי ממנו שלסיים שם ב-11:30, לפחות לבוא לחצי שעה לשמוע את הטיעונים, שמע מה שאמרתי אבל לא בא, בסדר.

יוסף בר-אל: רק אמרתי לכם שצריך הומור.

יוסף בר-אל: אז יש 45 משרות ניהול ברשות השידור, כולן מאוישות בניגוד לחוק.

יוסף בר-אל: כי החוק הוא כולל החלטות בג"ץ מחייבות מינוי בפועל רק לשלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.

יוסף בר-אל: ואנחנו, שנים, אין דרך אחרת, מה אתה רוצה שאני אעשה.

אהוד רצאבי: כל הרשות וכל המליאה, הכל לא עובד, דיברו על - -

יוסף בר-אל: לא נכון, הכל עובד, אבל עובד בפועל.

יוסף בר-אל: וצריך להסיר את האופציה בפני אנשים, כי אדם שעובד בפועל משימתו הרבה יותר קשה, כי אין לו את הכסא.

אהוד רצאבי: אני קורא מתוך הדו"ח.

אהוד רצאבי: המנכ"ל הנוכחי מינה שני עובדים באוקטובר 2002 במינוי קבע, בתפקידים שמילאו במינוי בפועל.

אהוד רצאבי: אף על פי שהועד המנהל לא אישר את התקנים.

אהוד רצאבי: יש פה עוד הרבה סימנים אחרים, אבל מה שמצא חן בעיני, בדבר אחד, ברשותך, בגרורות המבוקר.

אהוד רצאבי: הסעיף הראשון, התשובות שאתם נתתם, דרך פעולה זאת נהוגה ברשות השידור מזה שנים רבות.

אהוד רצאבי: והתגבשה לידי נוהג מול האיגודים המקצועיים.

אהוד רצאבי: השאלה איך מפסיקים את זה.

יוסף בר-אל: אנחנו היום, הודעתי כבר, הודעתי למבקר, שאנחנו נאייש רק במכרזים.

אמנון כהן: אבל אתה לא יכול להוציא מכרזים.

יוסף בראל: לכשיוצאו.

יוסף בר-אל: אתה פונה לכתובת הלא נכונה.

יוסף בר-אל: כשיהיו מכרזים נפרסם מכרזים.

יוסף בר-אל: זה נקרא פרוגרמטי, הוא משבץ, בודק את ההרמוניה בין לוחות השידורים השונים, מה אתה רוצה, אני צריך מקצוען.

יוסף בר-אל: אם אני רוצה.

אילן ליבוביץ: עד עכשיו לא היה.

אילן ליבוביץ: פתאום אחרי 50 שנה שיש טלויזיה אתה צריך אדם מקצועי.

יוסף בר-אל: יש החלטה מלפני שנתיים של הועד המנהל ושל ועדת התכניות ושל המליאה, תמנה, תמנה, חיכיתי שנתיים.

יוסף בר-אל: תמנה, תוצאי מכרז.

אמנון כהן: אני לא מבין איך אתה יושב בממשלה כזאת.

אמנון כהן: כן זה אולמרט.

אילן ליבוביץ: יש החלטה של ועד מנהל, או שמוציאם מכרז או שלא מוציאים.

יוסף בר-אל: אי אפשר להוציא מכרז.

אילן ליבוביץ: אז איך מאיישים משרה בלי להוציא מכרז.

יוסי מדמוני: אני מאיגוד התסריטאים, אפשר להעיר, אני זומנתי.

אמנון כהן: אתה זומנת לדיון השני, יש לך מה להגיד.

יוסי מדמוני: המנכ"ל אומר שהוא היה חייב למנות מקצוען לתפקיד.

יוסי מדמוני: האיש שמונה לתפקיד היה עיתונאי שמסקר את הרשות בעתון גדול.

יוסי מדמוני: אם זה מקצוען אז אני לא יודע מה.

יוסף בר-אל: היה אחראי, הוא לא האיש המוסמך להביע את דעתו המקצועית.

יוסי מדמוני: אני חושב שזה עניין ציבורי.

יוסי מדמוני: ואני חושב שיש לי הבנה מקצועית.

אמנון כהן: אדוני המנכ"ל בקשר לעובדים, קידום עובדים ללא פז"מ, ש-90 עובדים.

יוסף בר-אל: אני מבקש שמר צימרמן שהוא סמנכ"ל כח אדם ואחראי על משאבי אנוש ברשות יסביר.

יוסף בר-אל: יש הסכם קיבוצי שמאפשר אחרי X שנות שהייה בדרגה מסויימת לעלות ולקבל דרגה אישית.

יוסף בר-אל: העניין הוסבר ונכתב וזה מה שקיים ברשות השידור אם נרצה לשנות בהסכם שכר חדש ובהסכם קיבוצי חדש.

אמנון כהן: אם זה בהסכם שכר אין בעיה, הוא כנראה מעבר להסכם השכר.

קריאה: הביקורת היא על קידומים מעבר להסכם הקיבוצי.

2572: מדובר על קידום של 300 איש במשך שנתיים.

2572: יש ברשות השידור בכל הדרוגים מסלולי קידום.

2572: כמו במדינה.

2572: מתחיל ב-35 גומר 40 וב-40 יכול לקבל דרגה אישית.

2572: חלק גדול מתוך ה-300 הם מקידומים של אנשים שהתקדמו בפז"מים רגילים ואין שום דבר יוצא דופן.

יוסף בראל: פז"מים לא רגילים.

2572: אני מדבר, מתוך ה-300 שכביכול במשך שנתיים קודמו, וחלק מהם קודמו במצב רגיל נורמלי, אין צורך בעזרת בדרגה אישית.

2572: היה קידום מואץ כמו שהגדירו של כ-90 איש ואנחנו נדרשנו להסביר אחד לאחד.

2572: חלק גדול מבין אלה שהתקדמו מדובר באנשי הפקה, אלה עובדי קולנוע מאוחדים שנתנו שרותים לטלויזיה כפרי לנסרים.

2572: כשהם נכנסו לרשות ב-94, חלקם, שהרשות הפסיקה להעסיק אותם התעוררה בעיה משפטית האם הם עובדים מן המניין, האם יש יחסי עובד מעביד לתקופה שקדמה או לא.

2572: העניין הזה נמשך עד אוקטובר 2001, והגיע לבית הדין הארצי, כשהמחוזי קבע שהם לא עובדים.

2572: קבע הארצי להפך, הם עובדים בחוזה מיוחד על כל המשתמע מכך.

2572: זאת אומרת, פסק הדין ניתן באוקטובר 2001, מתחילת 2002 כאשר בית הדין אמר שיש יחסי עובד מעביד, התחלנו להביא בחשבון את כל המשתמע, התחלנו להביא בחשבון את הוותק הקודם שהיה להם ברשות השידור, לכן אותו קידום מואץ של המבקר והסברנו לו, נעשה על פי אותם הליכי - - ציינתי כבר, שניתן לשנתיים ולא לשנה כדי שיקבל אותו צלם אותה מאפרת.

2572: אותה עובדת סרטים תקבל בדיוק כמו שקיים.

2572: שאל אותנו המבקר למה לא עשיתם בכניסתם, אז נתתי תשובה, פסק הדין היה רק באוקטובר 2001, זאת אומרת יכולנו לעשות את זה רק כשבית הדין קבע שיש יחסים.

אמנון כהן: אבל עדיין אומר משרד המבקר שלא היה מקום לתת את הקידום מראש.

2572: אחר כך ישנם כמה מקרים בודדים, ברשות השידור כפי שנאמר, ההסכמים, ההסכמים תקועים מזה הרבה שנים, ביחוד התפקוד, האחרונים נעשו לפני עשרים שנה, זאת אומרת, מגיע עיתונאי נמצא 7-8 שנים בדרגה, לא קודם, הוא לא בתפקיד ניהולי.

אמנון כהן: אבל זה נעשה לכל אלה שהיו באותו מעמד.

2572: זה נעשה רק לחלק מאלה, קידום מואץ נעשה לשני חלקים, חלק כמו שאמרתי זה אותם עובדי הפקה שלגביהם זה מאד מוגדר, חלק עלה על מספר בודדים, אלה אנשים לא רק שעובדים הרבה שנים בדרגה ניהולי, עושים עבודתם נאמנה, ואז מנכ"ל הרשות נדרש לסמכותו כאשר אין לנו מסלולים ואין לנו לוח תפקוד, החליט לגבי חלק.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשלוח פקס, אומרים אין נייר, ומהצד השני מושכים בשעות נוספות, מה הדבר הזה.

2572: אנחנו מדברים על כ-30-40 איש מתוך כ-2000 עובדים שהיו אז, שבאחוז נכון שזה חריג, אבל זה נתון שאנשים קודמו בדרגה אישית נוספת.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת בקשר ליועצים.

רן כהן: כתוב כאן בהקשר להסבר שקיבלנו בעמוד 910, תשובת הרשות מעוררת תהיות לנוכח העובדה שבשנים 94-95 היא קלטה צלמים נוספים שעליהם חלה אותה פסיקת בית הדין הארצי לעבודה.

רן כהן: בשנים 2002-2003 הם לא קודמו קידום מואץ כמו זה של 12 הצלמים האמורים לעיל, אף על פי שהיו בדרגה 38-39 בדרוג העיתונאים.

רן כהן: מה גם, שהקידום נעשה כשמונה שנים ויותר לאחר הפסיקה האמורה ואחר קליטת העובדים ברשות.

2572: אז זה סותר משהו.

רן כהן: הפסיקה היתה באוקטובר.

2572: יש פה בעיה בהבנת הניסוח כי הפסיקה היתה ב-2001 ומדובר ב-94 בפסיקת בית הדין האזורי האם הם עובדים מן המניין או לא, כך שזו - -

קריאה: שבעה עובדים נתקבלו מן המניין, ב-94 נתקבלו מן המניין.

אהוד רצאבי: שוב אני קורא מתוך הדו"ח, קידום בדרגות כעבור פחות משנתיים מקבלת הדרגה הקודמת הוא קידום מואץ אף יותר מזה המתחייב.

אהוד רצאבי: אם כל כך טוב, אז למה דו"ח המבקר, או למה המבקר כתב מה שהוא כתב.

אהוד רצאבי: אני הייתי מבקש לקבל תשובה מהיועצת המשפטית של הרשות שמתעסקת במכרזים, למה אין מכרזים.

אמנון כהן: יש משהו חדש מה שתענה.

2572: יש פה החלטה של קיצור פז"מ זה תהליך מקובל בשרות הציבורי שיש מקרים שבהם המעביד רוצה שאדם מצטיין - -

אהוד רצאבי: אני יכול לקבל את חוות דעתה של היועצת המשפטית.

אהוד רצאבי: אני רוצה לשמוע מה אומרת היועצת המשפטית זו המתעסקת עם החוקים, אני רוצה לדעת מתוך המערכת מה קורה שם.

חנה מצקביץ: לעניין המכרזים אני רוצה רק לומר, שבבית הדין הארצי לעבודה היה בקשה לעכב את המכרזים, הנושא הגיע לבית הדין הארצי לעבודה, את 45 המכרזים של הבכירים, מכיוון שהורידו את תנאי הסף.

אופיר פינס-פז: מי ביקש לעכב את המכרזים.

חנה מצקביץ: מי שביקש לעכב את המכרזים היה השר הממונה על רשות השידור שקיבל חוות דעת מהיועץ המשפטי לממשלה ומפרקליטות המדינה, שהמכרזים שיצאו שונו בהם תנאי הסף, בצורה שמורידה את התנאים ממה שקיים בשרות המדינה ומה שצריך להיות קיים ברשות השידור.

אמנון כהן: איפה זה עומד היום?

חנה מצקביץ: בית הדין הארצי פסק שהשר היה רשאי לבקש את בדיקת המכרזים וקבע, נתן לו זמן של שלושה שבועות, ביקש שהשר יוכל לקבל חוות דעת של הפרקליטות לעניין המכרזים, השר צריך לבחון את המכרזים תוך התקופה הזאת ואז הנושא יבוא שוב לועד המנהל.

אמנון כהן: איפה זה עומד עכשיו?

קריאה: גברתי, אני לא מכיר דבר כזה במינהל הממשלתי.

קריאה: הרי זה ממש לא מתקבל על הדעת, תארי לעצמך שאני שר, ויש מי שכפוף אלי ועובד אתי אז אני הולך נגדו לבית המשפט שהוא לא יוציא מכרז, כאשר הוא כפוף אלי.

קריאה: אדוני מביא סמנכ"ל אני מנהל איתו את הדיון אני מגיע איתו להבנה על איזה מכרזים צריך להוציא מה זה נקרא ששר הולך בכלל נגד.

קריאה: יש חשד מאד כבד שמה שהשר רוצה שלא יהיו מכרזים, כיוון שאם לא יהיו מכרזים בעצם יוכל לעשות כל מינוי שהוא ירצה, אישי, פוליטי ואחר, זה בעצם המרצע של העניין.

קריאה: גם אם תתן למנכ"ל לעשות מכרז.

יוסף בר-אל: אני רק רוצה להוסיף דבר אחד שמחזק את דבריך.

יוסף בר-אל: נוסח המכרז, תנאי הסף הם חלק מהסכם קיבוצי.

יוסף בר-אל: יש האיגוד המקצועי, וזה תלוי באיזה מגזר, זה יכול להיות האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל, יש את ההנהלה ויש אישור הועד המנהל.

יוסף בר-אל: בלי שלושת הכתובות האלה אף אדם לא יכול לשנות.

יוסף בר-אל: לכן, אם מחר בבוקר הצדדים יגיעו להסכם שכדי להיות כתב מן המניין או צלם או נגר, כי גם נגר יכול להיות העתונות הפקה, צריך להיות פרופסור במכרז.

יוסף בר-אל: אבל כשהבעיה תגמר, מי יוריד לך תנאי סף, לו הרדיו היו אומרים לך - - לא הורדו תנאי סף, השכלה תיכונית מושלמת קיים עשרים שנה.

אופיר פינס-פז: יש לי פה נייר, אני לא יודע כתב ידו של מי זה, אבל יש פה ממש הורדה מאד דרמטית ובוטה של תנאי הסף למכרז של אחראי תיקון בביצוע מערכות, מחקו פה הסברה, אתה רוצה אתן לך, מחקו פה דברים, רואים פה נסיון של שלוש שנים, אל תשאל אותי, אחראי תיקון בביצוע מערכות הסברה ויחסי ציבור של הרשות.

יוסף בר-אל: אין דבר כזה.

אופיר פינס-פז: משרת דובר, מחקו ממונה על יחסי ציבור וקשרים בינלאומיים, אתה מכיר את המכרז מס' 3101.

יוסף בר-אל: זה של הדובר מלפני שלוש שנים זה כבר ישן מאד.

אופיר פינס-פז: אני רואה פה בכתב יד, מחקו את - -

יוסף בר-אל: תדע לך, זה משנת 2001 המכתב הזה, ואנחנו מדברים, אני הודעתי לך בהתחלה שאני נכנסתי ב-2002, אל תתחשבן איתי על - -

אמנון כהן: אולי תשלימי את המשפט שלך.

אמנון כהן: איפה זה עומד היום, תגידי לנו.

חנה מצקביץ: אני אמרתי איפה זה עומד היום, ואני רוצה להבהיר את הדברים.

חנה מצקביץ: בעצם לשכת השר לא פנה לבית המשפט זה ברור, מי שפנה לבית המשפט, השר ביקש לעכב את המכרזים על מנת לבדוק אותם בגלל שהיתה תלונה של הורדת תנאי הסף.

חנה מצקביץ: תנאי הסף ירדו בשלושה פרמטרים, הן בוותק, הן בנסיון הנדרש, והן בהשכלה.

חנה מצקביץ: השר ביקש לבדוק את זה.

אילן ליבוביץ: מי החליט להוריד את ההשכלה.

יוסף בר-אל: זה ההסכם שבאישור הועד המנהל.

יוסף בר-אל: אני חוזר ואומר לך.

חנה מצקביץ: הוא החליט לפנות ליועץ המשפטי.

חנה מצקביץ: אגודת העתונאים עתרה כנגד ההחלטה הזו לעכב, המנכ"ל נעתר לבקשתו של השר לעכב את המכרזים.

אמנון כהן: אני לא הבנתי, מי בנה את המכרז,

יוסף בר-אל: זה הסכם בין הועד המנהל.

אברהם נתן: אני מוכן להסביר.

חנה מצקביץ: אגודת העתונאים עתרה כנגד ההחלטה להקפיא את המכרזים לבית הדין לעבודה.

חנה מצקביץ: בבית הדין האזורי לעבודה הצגנו שהשר לא יכול להתערב במכרזים ויש בו משום חשש להתערבות פוליטית.

חנה מצקביץ: בית הדין האזורי לעבודה קיבל את עמדתם ואמר שהשר לא יכול להתערב.

אמנון כהן: זה אחריות של השר, מה זה לא יכול להתערב.

אמנון כהן: אתם מורידם את הסף ומה זה לא יכול להתערב.

חנה מצקביץ: הרשות ערערה לבית הדין הארצי לעבודה ובית הדין לעבודה אמר, על פי דרישת רשות השידור, עובדי רשות השידור הדין שחל עליהם הוא כעובדי מדינה וכל התנאים לגבי המכרזים אם אין דברים מיוחדים שצריכים לחול ברשות השידור הרי שצריכים לחול הכללים שחלים בשרות המדינה.

חנה מצקביץ: אותו דבר לגבי התקן.

חנה מצקביץ: כתוב בחוק, אצלנו, בסעיף 24 שמי שקובע את התקן זה השר והועד המנהל מאשר אותו.

חנה מצקביץ: בית הדין הארצי לעבודה הבהיר מה הכוונה לתקן, ואמר שפה מדובר בסמכותו של השר ולכן השר יכול היה להתערב, הורדת תנאי הסף היתה בה פגיעה אפילו בתקן, ולכן נתנו לו זמן לבדוק את הדברים ולקבל חוות דעת של הפרקליטות ולהחליט בעניין המכרזים, שירדו בהם תנאי הסף בצורה שהיא לא מקובלת בשרות הציבורי.

חנה מצקביץ: אני מניחה שתוך שבוע שבועיים העניין הזה יסתיים.

אברהם נתן: נושא המכרזים.

אברהם נתן: נושא המכרזים היה בפיקוח, ואני מבקש להסתכל עלי כמי שמפקח על הפעילות של רשות השידור, לפחות בתקופה של השנה ומשהו האחרונות שאני נמצא.

אברהם נתן: יש מספר בעיות לרשות השידור כמו שמנו כאן, היו דוחות מאד חמורים על הרשות, אבל שתי בעיות עיקריות נשארו, שעלו כאן בדיון.

אברהם נתן: אחת, זה בעיית המכרזים שבמשך למעלה מחמש שנים, כל שדרת הניהול מלמעלה למטה, אנשים נמצאים במינוי בפועל, אין להם מינוי קבוע, וכארגון אין לך מינוי קבוע של אנשים אז לעובד יש חשש איזה מינוי יקבל מחר, והתפקוד של כל המערכת נפגע כתוצאה מזה שאין לך מינוי בפועל, ומבקר המדינה בכל הדוחות שלו גם בדו"ח האחרון הוא מציין שזה הליקוי החמור ביותר ברשות השידור.

אברהם נתן: הליקוי השני ברשות השידור, זה מערכת ההסכמים בין הועדים לבין ההנהלה, שמאפשרים התנהלות לא ראויה.

אברהם נתן: ושני הנושאים האלה כרגע מטופלים.

אברהם נתן: לעניין של המכרזים, אני רוצה להדגיש, ניסינו לקיים מכרזים בכל דרך אפשרית כמעט.

אברהם נתן: בכל דרך אפשרית כי חשבנו שהדבר החשוב ביותר זה שאנשים יתמנו קודם כל למינוי קבוע.

אברהם נתן: לאחר שמבקר המדינה בדק את העניין ואמר, שצריך להגיע להסכם בין הועדים ובין ההנהלה והגיעו להסכם.

יוסף בר-אל: מבקר המדינה לא נכנס להסכמים בין ההנהלה ובין איגודים מקצועיים.

יוסף בר-אל: מבקר המדינה אמר, שתנאים, מכרזים ושינויים בתנאי סף צריכים להיות מאושרים על ידי הועד המנהל.

אברהם נתן: זה נכון שההנהלה הגיעה להסכמה, ביקשו אישור של הועד המנהל, אנחנו בפני הועד המנהל עמד שיקול, האם להסכים שלפרק זמן של שנה, כדי לאפשר את מינוי המכרזים, האם לאפשר את קיום המכרזים לפי ההסכם או, מה שנקרא יקב הדין את ההר, זאת אומרת התנהלות רשות השידור משך עשרים שנה, למשל, נקבעה השכלה תיכונית מושלמת, השכלה תיכונית מושלמת הרשות פרשה את זה ללא תעודת בגרות.

אברהם נתן: באה הפרקליטות ואמרה, תראו, אנחנו מציעים לכם שפה תהיה תעודת בגרות.

אברהם נתן: מאחר ששקלנו את העניין כועד מנהל, והחלטנו שלפרק זמן הזה ול-45 המכרזים האלה, וכדי להפסיק מתוך כך על העבר ולהגיד מרגע זה כדי לאפשר לקיים את המכרזים, היתה החלטה של הועד המנהל, המכרזים פורסמו והשר ביקש לעכב אותם.

אברהם נתן: השר ביקש לעכב, אגודת העיתונאים הגישה תביעה לבית הדין, בית הדין דן בנושא הזה 6 חודשים, ובסופו של דבר קבע שעל פי החוק הקיים, זכותו של השר לעכב את המכרזים ולבחון אותם, וזה נמצא כרגע בידי השר.

אברהם נתן: השר יעיין במכרזים האלה, ויכול להיות שהוא יקבל החלטה שתנאי הסף שבאמת הורדו והוא יבקש לשנות את תנאי הסף.

אברהם נתן: המשמעות היא תהיה, שעוד פעם ההנהלה תכנס למשא ומתן עם איגוד העיתונאים, עוד פעם ינהלו משא ומתן יגבשו איזה שהוא הסכם שיהיה, יביאו בחזרה לועד המנהל, שלא קיים היום ועד מנהל, ולכן אי אפשר לקיים, וככה זה יהיה.

רן כהן: זו ממש אנרכיה.

אברהם נתן: אני מאד מצטער על העניין הזה אבל יש כשעומד שיקול שיקב הדין את ההר או השיקול המשפטי או התנהגות מסוימת, יש מקום מסוים שצריך לקבל החלטה, וזה מה שאנחנו קיבלנו כועד מנהל, אמרנו אנחנו מותחים קו, מכשירים ל—45 אלה המכרזים להתקיים, כדי לקיים אותם.

אברהם נתן: כדי לאפשר מינוי שדרת ניהול.

אברהם נתן: בסופו של דבר לא התקבלה דעתנו של הועד המנהל, לא התקבלה.

אברהם נתן: זה הוחלט לאפשר לשר לבדוק את המכרזים, השר יבדוק את המכרזים יגבש את דעתו, אם יחליט שתנאי הסף שונו הוא יחזיר את זה בחזרה לדיון, לצערי אין ועד מנהל לכן גם לא יהיה לו למי להחזיר.

אברהם נתן: והנושא הזה ימתין עד שיתמנה ועד מנהל חדש ואחר כך אנחנו נטפל בזה.

יוסף בר-אל: ברשות השידור בסיכום עם בר אילן לראשונה בתולדותיה, נפתח מסלול ללימודים אקדמאיים לתואר ראשון, ולומדים שם 70 איש.

יוסף בר-אל: לעיתונאים, כמו שעשו לעובדי מדינה, כמו שעשו ולכוחות הבטחון.

יוסף בר-אל: זה שתנאי הסף קובעים א' זה לא אומר שאתה חייב למחוק בזה בתוך המכרז, תהיה סוברני תבחר בפרופסור הלוואי שנגמור את הבעיה.

ירון אנוש: יו"ר אגודת העיתונאים בירושלים.

ירון אנוש: מה שלאגודה נחשף כאן בקשר לעניין המכרזים, ברשותכם.

ירון אנוש: לפני כשנה ויותר האגודה הסכימה לבקשה שהגיעה מקבוצת עובדים בטלויזיה בצרוף של בקשה של ההנהלה להוריד את תנאי הסף של חלק מהמכרזים למשרות, לא העיתונאיות, אלא של עתונות הפקה, ולא נעמוד פה על ההבדל.

ירון אנוש: במסגרת הזו השיקול היה, כפי שציין גם היו"ר, ללכת ולהניע קדימה איזו עגלה שנתקעה שלוש שנים כשאנחנו לא היינו גם האגודה, ולגרום לכך שהעסק ירוץ.

ירון אנוש: הסכמנו לכך פרטני לגבי אותה קבוצת מכרזים והודענו להנהלה שההקלות האלה נעשו מבחינתנו רק כדי לאפשר להריץ את זה ואחר כך נשב איתם על תקנים חדשים.

ירון אנוש: מה שקרה מאז, מאותו.

אופיר פינס-פז: לכל אותם 45 הסכמתם?

ירון אנוש: כן, הסכמנו, אבל אמרנו ברגע שהם מסתיימים אנחנו יושבים על זה.

ירון אנוש: מאז, מכיוון שהענין נסחב נגרר מאלף סיבות שונות ומשונות, הודענו להנהלה לפני חודשיים, כי ההחלטה שלנו, שאנחנו חוזרים בנו לחלוטין מההקלות בתנאים מכיוון שהמכרזים האלה היו מיועדים להיות מכרזים באותה תקופה בזמן אמת, כדי לגרום לכך שיהיה ניהול מסודר ברשות השידור, כי גם מבחינת העובדים העיתונאיים בלתי אפשרי לעבוד תחת מנהלים ממונים, שכל פעם מתחלפים, ואתה לא יכול לעצב שום מדיניות ושום דבר.

ירון אנוש: ככה שאגודת העיתונאים קיבלה החלטה חד משמעית, כבר לפני חודשיים, זה הועבר להנהלה, לצערנו ההנהלה לא מצאה שום דרך לבוא ולחזור אלינו.

ירון אנוש: אנחנו הודענו להם על תנאים של המכרזים הללו, יושוו לתנאים שקיימים בנציבות שרות המדינה לגבי כל משרה ועד שרות המדינה.

ירון אנוש: ניתן היה כבר לפני חודשיים לחזור אלינו במשא ומתן לסגור את העניין, למרות שהוא תקוע בבית משפט, כאשר בית המשפט היה מסיים היו מקצרים את ההליכים, כדי לפתוח ולישם את המכרזים.

אמנון כהן: בינתיים בשלב הזה,

אמנון כהן: אני פשוט בקדנציה הקודמת הייתי חבר ועדת כספים, וכל פעם היה בא נושא של רשות השידור תמיד היו מהומות, תמיד אמרנו שהמוסד הזה רקוב, כבר הרבה מאד שנים, וכבר צריך לקבל החלטה כי לפי מה שאני רואה, אדוני המנכ"ל, שנותנים לך לבצע משהו, את הכח לעשות את זה, אני לא בטוח שתוכל לישם ואני משלב זה רוצה כבר לעבור, ואני לא רוצה לסכם את הדיון הראשון, אני אסכם את הכל ביחד, אנחנו נכנס לדיון השני, וזה מתקשר למעשה כל אורך הדרך שבקשה לחוות דעת מבקר המדינה ואתם תשמעו טוב כדי שתוכלו לעשות עבודה אחר כך.,

רן כהן: הנושא השני הוא בקשה לחוות דעת?

רן כהן: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על סכנה של פוליטיזציה ברשות השידור

אמנון כהן: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על סכנה של פוליטיזציה ברשות השידור הממלכתי, וכל עוד תהיה מעורבות פוליטית ברשות השידור והיא לא תהיה ממלכתית, בטוח, ואם חבר הכנסת אופיר פינס אומר שמהסקר שעשו, שמי שהכי מרואיין מתוך השרים בממשלה, אנחנו כולנו יודעים למה.

ישראל אייכלר: אולמרט?

אמנון כהן: כן, ונכתבו 13 דוחות ממשלתיים על רשות השידור לדורותיו, וה-14 עכשיו בעבודה, שמינה השר אולמרט, שלסבר את האוזן, במהלך עשר השנים האחרונות גם מבקר המדינה פרסם 8 דוחות חמורים, אשר ברובם לא הושמו, כי אי אפשר כנראה לישם אותם.

אמנון כהן: אני חושב שאי אפשר, כי אדוני המנכ"ל להתמודד עם 13 ועדים שונים, וכל אחד מושך בחוטים האחרים - -

אמנון כהן: זה הכל ביחד, ואני חושב, אולי באמת צריך לחשוב, אנחנו כחברי כנסת אם אנחנו רוצים להיות אחראים, ואם הוא לא יכול להוציא מכרזים, וממנה עובדים במקום חודשיים שלושה, כבר עובדים שנתיים שלוש, וכל ההליך הזה אי אפשר לתקן אותו אז אולי צריך לחסל אותו פעם אחת ולפתוח משהו חדש.

אמנון כהן: אולי משהו חדש עם חקיקה חדשה, שיתן את הכח, המדינה שלנו צעירה, עשינו דברים טלאי על טלאי, והתקדמנו ב"ה, מה שטוב לתקן.

אמנון כהן: אבל אנחנו לא נשב לאורך שנים בכל הועדות שהיו, אי אפשר לתקן, אז אולי הגיעה העת לסגור ולפתוח את זה מחדש, יקח פרק זמן ללמוד, להפיק את הלקחים ולעשות את זה כמו שצריך.

אמנון כהן: ואני מגיע כאן לנושא השני שדיברנו, ובקשתי לזמן את האנשים.

אמנון כהן: אני אומר שהפוליטיזציה היא כל כך עמוקה, כבר מגיעים למצב שלא נותנים לכתבים להיות אובייקטיביים.

אמנון כהן: מכתבת תחקיר כזו או אחרת.

אמנון כהן: ואם לא רוצים לפגוע בשר כזה או אחר, שממונה על המשרד, אומרים, לא, פה תעדן, פה תכתוב אחרת.

אמנון כהן: האם זה לגבי כולם, האם זה בכלל מעורבות נכונה, האם זה מצב שאומרים את זה תראיין את זה אל תראיין.

אמנון כהן: כי רואים את הסקרים מי מתראיין הכי הרבה.

אמנון כהן: ולכן, את הדברים האלה אנחנו צריכים ללמוד, להפיק לקחים, ולמנוע את זה אחד לאחד חד וחלק.

אמנון כהן: יכול להיות אדוני המנכ"ל אתה מאד רוצה, אבל אין לך את הכוחות, כי אתה גם לא רוצה להתעמת עם כל העולם.

אמנון כהן: ופה באמת המצב הוא מאד קשה איך מצד שני לרצות את הפוליטיקאים, ומצד שני להישאר אובייקטיביים כלפי הציבור.

אמנון כהן: כי זה ערוץ ממלכתי צריך להיות אובייקטיבי, צריך לתת לציבור לדעת מה קורה.

אמנון כהן: אם יש תחקיר אמיתי, שפוגע בשכבות החלשות, ומישהו עושה תחקיר רוצה להעלות את זה על סדר יום, הרי איך נתקן, איך לתקן אם יש עוול.

אמנון כהן: איך נדע, איך הציבור ידע.

אמנון כהן: הציבור בבית חושב שאנחנו לא עושים שום דבר.

אמנון כהן: הוא רואה גזרות קשות, וחברי הכנסת לא עושים שום דבר, כי אנחנו לא יכולים ללכת לחקור דברים מסוימים.

אמנון כהן: אבל יש כתב, כתבת, שעושים את עבודתם נאמנה, רוצים להביא את זה לידיעת הציבור על מנת להפעיל איזה שהוא לחץ, יש מצוקה אמיתית, לא בגלל שרוצים לקבל איזה שהיא כותרת, אבל עשו עבודה.

אמנון כהן: לכן, פה המצב מבחינתי פגיעה בדמוקרטיה, פגיעה בחופש הביטוי, חופש העיתונות.

אמנון כהן: ופה הייתי רוצה באמת לדעת מה קורה.

אמנון כהן: אבל לפני שתתייחסו, אני זימנתי לכאן ואני רוצה להודות, לא קל לבוא לדיון כזה של ביקורת ולעמוד מול הממסד, ותודה שהגעתם מי שהזמנו.

אמנון כהן: זימנת, היו כתבות וכמה חברי כנסת פנו, הגב' אורלי וילנאי-פדרבוש שהיתה כתבת ועשתה איזה שהוא תחקיר בנושא חברתי, ופה היה איזה שהוא עניין שרציתם למנוע או לעדן את הכתבה.

יוסף בראל: רצינו זכות תגובה.

יוסף בראל: זה מה שרצה המנהל שלה.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את זה פה.

אמנון כהן: ומי שבקשתי גם, איפה שהיא עשתה את התחקיר הזה, המוסד הזה של קשישים, הוסטל לקשישים, יו"ר ההוסטל פלוגות, הוא גם שמע שיש דיון וביקש לבוא ולהצטרף, כשבאמת הוא מיצג את האוכלוסיות הקשישות האלה שם עשו את התחקיר הזה, הוא רצה להביע מעמקי נשמתו את כאבם או מצוקתם של אותם הקשישים, קודם כל אולי אתן לך, אחר כך נעבור לכתבת.

רן כהן: רציתי להגיד, התשובה להחלטה היא בידך.

רן כהן: מאחר ואנחנו עוברים בעצם מסוג מסוים של דיון שהוא על דו"ח מבקר המדינה ורשות השידור, לחוות דעת שנכון שגם היא עוסקת ברשות השידור, אבל זו בקשה לחוות דעת ממבקר המדינה.

רן כהן: אני מציע לפחות לסכם בכמה משפטים את הנושא הקודם, אני אומר גם למה, נדמה לי שפה התגלתה תמונה של אנרכיה ברמה כזאת שאי אפשר להשלים איתה.

רן כהן: לא יכול להיות שלא נזמין לכאן את השר ונציג בפניו את השאלה הכי מרכזית, מדוע לא ימונו כל אותם המינויים שצריכים להיות של הנהלת רשות השידור, של הועד המנהל של כל הגורמים שהם צריכים להיות אחראים על העניין הזה.

רן כהן: והדבר השני, זה מדוע לא לאפשר מידית, את הפעלת המכרזים כדת וכדין, ועל פי החוק.

רן כהן: בלי שני הדברים הללו אין שום סיכוי לצאת מהאנרכיה הזאת.

אמנון כהן: יש סיכוי, אם נסגור את רשות השידור.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד, אני חולק עליך, הבעיה עם השר היא לא איזה מכרז יצא, זה לא עניינו של השר, זה לא בתחום סמכותו.

איתן כבל: אבל זה מעכב את זה.

אופיר פינס-פז: השר, זה אנשים בליכוד מחליטים פוליטיזציה ברשות השידור.

אופיר פינס-פז: זה המצב, לא לטפל באיזה מישהו שמינו את מישהו.

אופיר פינס-פז: בשביל זה יש ועד מנהל, ומליאה.

אופיר פינס-פז: השר זה רק מסיבה אחת, משום שהוא לא מינה ועד מנהל, אין ועד מנהל, אז אין מכרזים, ואז אפשר לעשות כל פוליטיזציה שהוא רוצה.

אופיר פינס-פז: זאת הבעיה.

אמנון כהן: אני אסכם את זה בסוף, רשמתי לי את זה.

אמנון כהן: שתי פניות לשר יהיו.

איתן כבל: ברשותך, זה נכון, הפוליטיזציה קיימת ובצורה בוטה וגסה.

איתן כבל: יש מי שיאמר שלא היתה כדוגמתה.

איתן כבל: אבל לרגע, אני אומר את זה גם לאופיר ולחברים האחרים, יש לנו לרגע נטיה בגלל הצבעוניות של העניין, לסטות מהנקודה ומהמוקד המרכזי של רשות השידור בקריסה.

איתן כבל: זאת אומרת, אם יש שר כזה או שר אחר, השאלה היא מה קורה עם רשות השידור.

איתן כבל: יכול המנכ"ל המכובד לבוא, להציג תמונה שהמצב הולך ומשתפר, אבל אנחנו כצופים, מעבר לשאלה אם מכירים אותך הוא יראיין יותר, ההוא יתראיין פחות, יש כאן שאלה האם יש זכות קיום אחרי 13 דוחות והדו"ח ה-14 בפתח, אחרי 8 דוחות של מבקר המדינה, ובשנה הבאה נתכנס שוב, ונשמע כנראה את אותם דברים, עם תיקונים כאלה ואחרים, ורשות השידור בקריסה.

איתן כבל: אנחנו משלמים אגרה, בשונה ממקומות אחרים אני לא רוצה להתחבר לערוץ כזה או אחר בלווין או בכבלים, אני מתנתק.

איתן כבל: פה אני מחויב בחוק.

איתן כבל: ואם אני לא משלם לא לוקחים לי את הטלויזיה, מעקלים לי כל מיני דברים בבית מסיבות כאלה ואחרות, כמו שהיה בחוק המסים.

איתן כבל: וכאן הנקודות המרכזיות.

איתן כבל: זאת אומרת, זה בסדר.

איתן כבל: אנחנו מתכנסים, אני לא חבר בועדה, אני בגלל שהנושא חשוב לי וכאוב לי בקשתי לבוא לכאן.

איתן כבל: אבל שוב, אנחנו עושים, סליחה שאני אומר לי ולחברים כולנו, כל אחד בתורו, מצוות אנשים מלומדה, יש דו"ח אנחנו באים מגיבים נקודתית לגבי כל סעיף וסעיף בחוק, אבל בסופו של עניין שום דבר לא קורה.

איתן כבל: אני אומר לך אדוני היושב ראש, אפשר לבוא ולמרוח את הדברים ולהגיד כמה הכל בסדר, והמנכ"ל קשה לו, ויש עליו לחצים ואכן יש עליו לחצים פוליטיים, מפה ועד להודעה חדשה, בצורה בוטה.

איתן כבל: בצורה בוטה וגסה.

איתן כבל: אבל זה לא נותן לנו את הפתרון.

רן כהן: אבל הפתרון בידך, באמת באופן - -

איתן כבל: זאת באמת השאלה, צריך לדבר על הדברים האלה.

איתן כבל: פעם זה הולך ופעם זה הולך.

אמנון כהן: על זה הרי דיברתי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להמשיך את הדברים של חבר הכנסת כבל, התחושה שלנו, אדוני מנכ"ל רשות השידור, אני אומר גם ליושב ראש הועד המנהל, אני לא יודע בינתיים איך זה יהיה, התחושה שלנו היא שהשידור הציבורי הופך להיות שידור ממשלתי.

אופיר פינס-פז: אתם הופכים להיות דוברים של הממשלה.

אופיר פינס-פז: מה איתן אמר, איתן אמר רגע, יש עניין מינהלי, בר-אל יכול להגיד שהוא משפר את הדברים, או לא, את הדברים שאפשר לפתוח ולשקול ולראות נקודתי, השאלה מה קורה לרשות השידור, מה קורה לרייטינג של ערוץ 1, מה קורה לרדיו שאף אחד כבר לא שומע אותו, אתה יודע בדיוק את המצב.

אופיר פינס-פז: הרדיו של קול ישראל היה אחד הדברים הכי משפיעים בעולם, בהשוואה למערכות רדיו אחרות.

אופיר פינס-פז: מיומן הבוקר, דרך כל הרצועות עד הצהרים, ברדיו היה עם רייטינג מדהים, חברים בואו, אנחנו רוצים עכשיו לדבר על המהות, לא על הארגון, הארגון הוא ארגון.

אופיר פינס-פז: עכשיו המהות של הרדיו והטלויזיה.

אופיר פינס-פז: אני לא בא אומר זה התראיין יותר וזה התראיין פחות, אני לא אומר שאין פתחון פה לאופוזיציה.

אופיר פינס-פז: זה לא מה שאני אומר.

אופיר פינס-פז: נגיד שיש פתחון פה, רק אני לא רוצה להכנס לזה, אני אומר שרשות השידור לצערי, נותנת לציבור את הקו הממשלתי.

אופיר פינס-פז: גם בחדשות בטלויזיה, וגם בחדשות ברדיו, צריך להבין את זה.

קריאה: זה מה שאומרים בממשלה.

אופיר פינס-פז: לא יודע מה אומרים בממשלה, הם עושים מה שהם רוצים.

אופיר פינס-פז: הם משתמשים בכל הכלים שעומדים ברשותם.

אופיר פינס-פז: בצורה צינית, עם כל סוללת השרים, והעוזרים שלהם והדוברים שלהם, והלחצים הכספיים שלהם, למי שיש יכולת ללחוץ.

אופיר פינס-פז: והשרים הממונים תמיד יש להם אותה שיטה.

אופיר פינס-פז: שמור על האינטרסים שלי, תעשה מה שאתה מבין.

אמנון כהן: הוא מתכוון לכל השרים.

אמנון כהן: גם שרים שהיו.

אופיר פינס-פז: אלה לא השיטות שהמציא אהוד אולמרט.

אופיר פינס-פז: אני קורא פה אצל אחד שאני לא מכיר אותו, דורון צבר, ביום העצמאות האחרון בתוך 48 שעות שידר ערוץ 1 הצדעה לראש הממשלה, לנשיא המדינה, לשר הבטחון, בשיאו של המופע הביאו את שריד חדד בכדי שתשיר לאריק שרון אתה תותח.

אופיר פינס-פז: תגיד איפה אנחנו?

איתן כבל: זה 155 או 120.

אופיר פינס-פז: סלח לי, אנחנו ברוסיה.

יוסף בר-אל: אני מתפלא שאתה קורא את כתבתו של האיש הזה.

אופיר פינס-פז: אני לא מכיר אותו, באמת, ראיתי ידיעות אחרונות.

איתן כבל: זו עובדה, היה או לא היה.

אופיר פינס-פז: לא רק שרית חדד אלא שהיא מאוהבת.

יוסף בר-אל: אני אצנזר את שרית חדד.

אופיר פינס-פז: אני אקח את העניין של אבא של ביבי נתניהו.

אופיר פינס-פז: אבא שלו הוציא ספר, גם אבא שלו הוציא ספר, גם אבא שלו, זה היה, אני ראיתי, זה לא כתב צבר.

אופיר פינס-פז: עשו לו תכנית מיוחדת בערוץ הראשון, כולל פריצות למבט, אני הייתי שם אני ראיתי, לא ידעתי שנתניהו שר אוצר.

אופיר פינס-פז: מה הדבר.

אופיר פינס-פז: יש גבול לטרוף הדעת.

אופיר פינס-פז: אורי דן, הוא לא מספיק עם השערוריה הזאת, חכיתי חכיתי, אבל כמה אפשר לאכול את, כמה אפשר.

אופיר פינס-פז: מה הדבר הזה זה לא רשות השידור של הממשלה, זה רשות שידור ציבורית של כולם.

אופיר פינס-פז: אורי דן, זה אדם שהוא דוברו של ראש הממשלה, הוא אומר את זה, בוא בא בסטיטמנט הזה, הוא בא ככזה, הוא לא מתבייש בזה.

אופיר פינס-פז: מה פתאום.

אופיר פינס-פז: בלשון בוטה, ומשתלחת, והוא עושה כאילו זה שלו, כאילו כל רשות השידור בכלל שלו.

אופיר פינס-פז: זה כאילו עסקת חבילה, תהיה רשות שידור אם יהיה אורי דן, לא יהיה אורי דן לא יהיה רשות שידור, מה זה.

אופיר פינס-פז: לא צריך את זה.

אופיר פינס-פז: אני אביא לך דוגמאות אחרות, בר-אל.

אופיר פינס-פז: יש בעלי תפקידים ב-13 ועדים.

אופיר פינס-פז: אני רק רואה אז יש יושב ראש ועד אגודת העיתונאים מאמצת את עצמו מורידים לו את התכנית ברדיו, מה הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: מוקי אדר, יושב ראש ועד בטלויזיה יש עליו שימוע.

אמנון כהן: ביום שישי קבלתי את כל המכתבים.

יוסף בר-אל: רשות השידור המליאה החליטה להקפיא ספורט, מה זה הוראת מחשב, מה הקשר זה כבר שנתיים וחצי למה לא הורידו לו.

אמנון כהן: קבלתי מכתבים.

אופיר פינס-פז: אני נולדתי לתנועה שמאמינה בנציגיה היא.

קריאה: בדיוק כמו שהיה עם ירון אנוש.

יוסף בר-אל: הוא חבר ועד כבר שלוש שנים, למה לא הורידו לו אז.

ירון אנוש: בר-אל, זה היה שרשרת השמינית, שהורדתם לי.

ירון אנוש: לפחות כשאתה לא אומר אמת.

יוסף בר-אל: אני לא עקבתי אחרי התכנית שלך, אבל קבלתי מכתבים.

אופיר פינס-פז: אני נולדתי לתנועה שלא מאמינה שיש לפגוע בנציגי עובדים.

אופיר פינס-פז: נציג עובדים הוא נבחר עובדים ואין מה לעשות, צריך לכבד את זה.

אופיר פינס-פז: אורלי וילנאי תדבר בזכות עצמה, היא פה.

אופיר פינס-פז: אבל אני אומר לעצמי, מה השיטה, כשבא עיתונאי עושה מלאכה שכל העולם משבח אותה, חושף את ענייני הרווחה, אז מה הפרס שהוא מקבל, שמעיפים אותו מהעבודה.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין את זה.

אופיר פינס-פז: באה כתבת, בתחום שלה, אגב אני לא בתחום הזה, אני לא מכיר את התחום הזה.

יוסף בר-אל: אופיר, בוא אגיד לך, התחלת בזה שמעיפים, אף אחד לא העיף, ובדסק הזה בכל הארץ בראשו עומד אדם שהרגישות החברתית שלו אין לה מתחרה באף ערוץ אחר שקורים לו עודד שחר, הוא בראש הדסק הזה, שערה מראשו לא נפלה כי הוא בן אדם ויודע איך לטפל בעניין, תשמע את מנהל החדשות.

אופיר פינס-פז: דבר אחרון, אולי ראית את זה במליאה, מסתבר שכבר הרבה מאד זמן לא שולחים רכבים ממוגנים עם כתבים לשטחים.

יוסף בר-אל: קבלת תשובה, העלנו את זה, יוצאים לשטחים, יש לנו צלמים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך כתב בשטחים לא יצא לשטח כבר שבעה חודשים בגלל רכב ממוגן.

אופיר פינס-פז: הוא גם כתב הרדיו בשטחים, גיא קוטב תשעה חודשים לא עזב את ירושלים כי אין רכב ממוגן.

אופיר פינס-פז: חמשה חודשים לא יצא פעם אחת.

אופיר פינס-פז: כרמלה מנשה אתמול יצאה פעם ראשונה אחרי המבצע ולא על חשבון הרשות.

אופיר פינס-פז: הרשות לא רצתה לתת לה רכב.

ישראל אייכלר: אני מוצא את עצמי באמצע, אני לא חושב שרשות השידור החלה בפוליטיזציה מאז שאהוד אולמרט נהיה שר, אני חושב שהפוליטיזציה היתה תמיד, נכון שהפוליטיקה התחלפה כי השלטון התחלף קצת, אבל אני לא מצדיק את זה.

ישראל אייכלר: אני טוען טענה כזאת, אם צריך שידור ציבורי, אדוני היושב ראש ישמע אותי, אם צריך שידור ציבורי ויש ויכוח אם צריך, זה בשביל להביא את קולו של המיעוט, כי המיינסטריט התל אביב יש לו מספיק כלים, גם בערוץ 2, גם בערוצים אחרים, אם צריך רשות שידור, זה בשביל להביא את זעקת העם, אם זה העניים אם זה הערבים, אם זה החרדים, תסלחו לי.

ישראל אייכלר: ואני כבר יודע שנים שיש מילון ברשות השידור מתי הפגנה היא משמרת מחאה, עם גיטרה, מתי הפגנה ומתי התפרעות.

ישראל אייכלר: אם זאת הפגנת שמאל, אז זאת משמרת מחאה עם גיטרה, אם זו הפגנת ימין זו הפגנה, ואם חרדים צועקים זה כבר התפרעות, עוד לפני שהתחילה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש מילון קבוע ועל זה אני מתלונן כל הזמן, שאנשים שבאופן אישי הם אנשים טובים אבל הם כבר יודעים מה מצפים מהם לומר, שלשלול כמה שאפשר את הצד החרדי.

ישראל אייכלר: אתן לכם דוגמה אחת, אדם שנוי במחלוקת בשם תומרקין קיבל פרס ישראל, נכון, היו לפני זה אנשים שהיו בחילוקי דעות כמו ליבוביץ ושניצר ואחרים ורשות השידור ליוותה את המאבק מכל הצדדים.

ישראל אייכלר: בעניין תומרקין כמה שניסינו לעלות ולומר ולהביע גם את האנשים שחושבים שלא מגיע לו, - אני אומר לך שלא, לא רק זה אלא שאמרו שישדרו את הפל, ולא שידרו את הפל.

ישראל אייכלר: אני אומר לך אם היה הרב כהנא מקבל היו נותנים לך עשר פעמים ביום לעלות ולגנות את זה.

רן כהן: אולי תתן לי דוגמה, אני עשרים שנה בכנסת, תן לי דוגמה של שמונה פעמים נתנו לי.

רן כהן: שש, פעמים, ארבעה פעמים, פעמיים.

ישראל אייכלר: אני לא צריך לשמוע אתך פעמיים בשבוע ואין לי שום בעיה עם זה.

קריאה: שהתקשורת הישראלית מוליכה מאבק חברתי.

קריאה: את יודע מה זה.

ישראל אייכלר: מאבק חברתי לא, אבל אם תעלה את עניין ההתנחלויות יתנו לך עשר פעמים ביום.

ישראל אייכלר: אבל אם תדבר על עניינים חברתיים שאתה עוסק בהם באמת לא יתנו לך, ולכן אני אומר שצריך לשנות, צריך להחדיר לכל עובדי רשות השידור, ובעיני אין הבדל אם, תמיד תגידו משמרת מחאה עם גיטרה, שרה ניגוני שבת.

ישראל אייכלר: רק דבר כזה, או להגיד הפגנה בכל מקרה, אבל בעיקר אם חבר כנסת ערבי או חרדי או בן מיעוטים או מש"ס, מתי שמעת פעם אחרונה חברי כנסת מש"ס.

ישראל אייכלר: אני זוכר כשהיתה אופוזיציה אחרת האופוזיציה היתה עולה עשרים פעם ובצדק.

ישראל אייכלר: והיום האופוזיציה משותקת חוץ מאולי השמאל כאשר הוא מדבר עניינים מדיניים.

ישראל אייכלר: כשהשמאל מדבר עניינים חברתיים לא שומעים אותו.

ישראל אייכלר: המהפכה הזו צריכה להיות ברשות השידור, המהפכה שצריך ברשות השידור ושהם יבינו שהם שידור ציבורי ששייך קודם כל לבטא את דעת העם והמיעוטים בראשם.

אברהם-בייגה שוחט: אני בכל תפקידי חשבתי שלשידור הציבורי והויכוחים שהתנהלו האם צריך שידור ציבורי, אני מאד הייתי בעד כי קיומו ושמירתו של השידור הציבורי כחלק מהתרבות שלנו, וחלק מהיכולת לשדר גם ברדיו וגם בטלויזיה בכל האמצעים דברים שרשתות אחרות וגורמים אחרים לא יעשו.

אברהם-בייגה שוחט: אבל יש לנו בעיה שהשידור הציבורי נהרס כתוצאה משני דברים, הוא נהרס כתוצאה מברוטליות של הממשלה, של ממשלות אבל בעיקר של הממשלה, והוא נהרס ממודל התנהגות של הנהלת רשות השידור, גם כלפי פוליטיקאים וגם אחרים.

אברהם-בייגה שוחט: אני אבהיר את דברי, החוק הקיים הוא חוק שהוא לא מתאים לנורמות של מדינת ישראל, חייב להיות מסך מוחלט בין הדרג הפוליטי ובין השידור הציבורי, מוחלט אבל, אפילו לא המודל הלאומי שהממשלה שמה ממנה את המנהלים של הבי.

אברהם-בייגה שוחט: בי.סי.

אברהם-בייגה שוחט: אצלנו צריך להיות גוף, אפשר לבנות גוף כזה, שימנע את הנהלת רשות השידור, את השידור הציבורי ללא מגע יד של ממשלה, כך שהטלפונים לא ילכו והמערכות לא ילחצו על המערכת שמשדרת.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד שבמרווח הזה יש גם עניין של נורמות, אני יכול להעיד על עצמי, הייתי שר בכיר, במשך 6 שנים, ועל כף היד אפשר יהיה למצוא טביעות אצבעות שלי בשידורים למנהלים שהיו בשעתו, על כף היד כשר אוצר, שבא ואומר תעשה את זה ותעשה את זה, לא תעשה את זה, תקחו את עיקר הפעילות.

קריאה: אבל לא תיקנת את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: צריך בשביל זה רוב, יש לי אליך בקשה, היום הדברים מתנהלים בכללי החוק בברוטליות, ובדרך בלתי סבירה לחלוטין.

אברהם-בייגה שוחט: ומצד שני לצערי הרב יש גם הנהלה שחלקה לא עומד בענין וחלקה האחר עושה בזה שימוש.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שהלחץ הפוליטי הוא גדול, אז מערכת הניהול היא נראית כמערכת שמוכרת זמן מסך, משחדת פוליטיקאים, בקטעים א' ב' ו-ג', מורידה דברים.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה לתת דוגמאות כרגע, מנחיתה הנחיות, גם יש לי סיפור אישי אבל אני לא לתת לצנזור, הוא התפרסם ישר בלי שידעתי בכלל.

אברהם-בייגה שוחט: על הורדה שלי בתכנית כדי שביבי ושטרית ישארו בזמן מסך ושאותי לא ישימו כי קיבלו הוראה למפיק שעשה את התכנית, והודעתי את הדבר לפני שאני אומר את זה כאן, אבל נכון ככה זה היה, קבלתי טלפון.

קריאה: זו דוגמה חמורה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל זו עובדה, והנהלת רשות השידור ידעה אני דברתי איתו על זה ואמרתי לו את זה, ואמרתי לך שזה לא נכון.

אברהם-בייגה שוחט: אמרת לי נדבר על זה אחרי הישיבה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אמרתי לך שתבדוק ותחזור אלי, בדקת ולא חזרת.

אברהם-בייגה שוחט: איך ידע אגף כח אדם ידע שהגיע טלפון ממך.

יוסף בר-אל: ממני, באמת בייגה.

אברהם-בייגה שוחט: עכשיו, מה המסקנה, המסקנה היא שאתה מקיים חוב במצב כזה אתה גם יכולת, מנהל רשות שידור, גם ראיתי, הרי כשהייתי שר אז היה מוטי קירשנבאום ובהתחלה זה היה אחראי מישהו אחר, גם הוא היה נתון ללחצים, אין ספק.

אברהם-בייגה שוחט: הבעיה היא שבמערכת החקיקה הקיימת היא בנוי על כך שהממשלה תתנהג באופן סביר, והרשות תתנהג באופן סביר.

אברהם-בייגה שוחט: אבל במסגרת של חוק כזה, שהממשלה מתנהגת באופן בלתי סביר, והנהלת הרשות מתנהגת באופן בלתי סביר, אנחנו מגיעים למה שאנחנו מגיעים על כל מה שמשתמע מזה וההתדרדרות בשידור הציבורי ברייטינג וכל זה, הוא לא כתוצאה מכשרון א' ב' או ג' של אדם כזה או אחר, אם התחושה שהעסק הזה הוא עסק מכור מראש, בלתי רציני, ואם אתה רוצה לראות דבר רציני אתה תזפזפ ותצא לאילת להסתכל עליהם.

אילן ליבוביץ: לראש הממשלה יש דובר, ולכן הטלויזיה הממלכתית לא צריכה להיות הדובר של ממשלת ישראל, עם כל הכבוד.

אילן ליבוביץ: ובעניין הזה ככל, אני אומר ככל, שאני מסתכל ואני ממעיט להסתכל, הדבר היחיד שעוד נשאר שהייתי צופה בטלויזיה, זה היה היומן ביום שישי.

אילן ליבוביץ: אני אומר לכם, מאז שאורי דן נמצא שם, זו מלחמה בשביל לשבת להמשיך לצפות ביומן ביום שישי.

אילן ליבוביץ: זה מלחמה להמשיך לצפות.

אילן ליבוביץ: הדובר של ראש הממשלה יושב בשידור חי, ומנהל את היומן בהתנגחויות שלו עם המנחה וההתבטאויות שלו.

אילן ליבוביץ: ביום שישי האחרון או לפני שבועיים, זה היה פשוט מתחת לכל ביקורת.

אילן ליבוביץ: אבל לא נתייחס לזה.

אילן ליבוביץ: נתייחס לאופן שבו הדברים צריכים להתנהל בסיכומו של דבר.

אילן ליבוביץ: אם כולנו משלמים את האגרה, כולם צריכים לקבל את אותו התפריט ואת אותם התנאים, לא יכול להיות שהערוץ ממלכתי הפך להיות, כולם פה מסביב לשולחן מסכימים, הדובר של ראש הממשלה או של הממשלה.

אילן ליבוביץ: ואיך שאנחנו שומעים את הדברים, כמו ששמענו תמיד בישיבה פה, אני אומר לכם, לפעמים בא החשק להגיד, רבותי בואו נסגור את הכל וננעל ונזרוק את המפתח לים.

אילן ליבוביץ: נקים משהו חדש, כי כמו שזה נראה מפה, זה נראה כאילו מנהלים פה איזו חצר ביזאנטית של שמור לי ואשמור לך, במקורבים שלי ככה, ובמקורבים שלו אחרת.

אילן ליבוביץ: ככה זה נשמע.

אמנון כהן: מכאן אני רוצה לעבור כפי שציינתי.

אמנון כהן: כיושב ראש ועדה בקשת להגיע כמה משפטים.

מוטי אלמקייס: בהיותי יושב ראש ועד דיור מוגן לקשיש בשכונת התקוה, פשוט הקיצוצים שנעשו לאחרונה בין שר האוצר הממונה ובין העוזר, אני רק רוצה להגיד שמאיר שטרית הוא שכח פשוט מאיפה שהוא בא.

מוטי אלמקייס: כאשר הקיצוצים האלה מקצרים חייהם של קשישים רבים, וישנם חלק מהם שנפטרו שלושה וארבעה ימים, והסריחו בתוך הבתים שלהם, באה בחורה שעשתה עבודת קודש, סקירה לגבי המצב בדיור לקשיש בפלוגות 2, האם רבותי היא סיקרה את הדבר ונתנה לקשישים האלה לחייך בחג, האם על כך היא צריכה לשלם במקום פרנסתה?

מוטי אלמקייס: זה הפיצוי למרות שכל הקשישים שם חייכו, בכל הלב, אנחנו מוכנים ללכת איתך לאן שאתה רוצה.

מוטי אלמקייס: העוול שנעשה לבחורה הזו בלתי נסבל, להילחם עליו במלא ההיקף ובמלוא המרץ.

מוטי אלמקייס: אי אפשר לעבור על זה.

מוטי אלמקייס: אני פשוט מבקש שיעשה סדר בעוול שנגרם לבחורה הזו.

אורלי וילנאי-פדרבוש: טוב, האמת שאני מעדיפה את הבמה המכובדת הזאת לא לנצל לצורך המאבק האישי שלי, כי זה יתברר בבית המשפט, אני חושבת שאני נמצאת כאן הרבה מעבר למאבק של עצמי אלא בשביל עשרות חברי העיתונאים המוכשרים המובילים במדינת ישראל שהיום נאלצים לסתום את הפה ברשות השידור.

אורלי וילנאי-פדרבוש: תחילה אדוני יושב ראש הועדה, כמעט שנכנס המנכ"ל הנוכחי לתפקידו יש פשוט משטר טרור ברשות השידור.

אורלי וילנאי-פדרבוש: רבותי, אני חושבת שפספסתם את הנקודה העיקרית, זה לא הממשלה שבאה לידי ביטוי, זה כל מי שהמנכ"ל חפץ ביקרו.

אורלי וילנאי-פדרבוש: זה חוצה מפלגות.

אורלי וילנאי-פדרבוש: זה משטר של חברים של המנכ"ל וזה מה שהיום מנחה את עיתונאי רשות השידור.

אורלי וילנאי-פדרבוש: אני היחידה, אדוני, שיש לה אומץ לקום ולומר את הדברים, אבל מאחורי עומדים כל הכתבים וקיבלו, ואני אומרת את זה באחריות, כל הכתבים הבכירים קיבלו הוראה לפחות פעם אחת במהלך תפקידם, לשנות כתבה, לערוך אותה מחדש, להוסיף לה חברי כנסת כאלה ואחרים, שרים, מקורבים, רופאים מה שאתה לא רוצה שקשורים אל המנכ"ל עצמו.

אורלי וילנאי-פדרבוש: זו הוראה שכבר הפכה להיות התנהלות של עובדי רשות השידור גם בלי שיצטרכו לתת אותה בכל פעם מחדש.

אורלי וילנאי-פדרבוש: היום יש מנהלים שלא מסוגלים לתת את הדעת לעבודה עיתונאית, לחופש עיתונאי שהוא הבסיס, החופש העיתונאי הוא הבסיס לעבודתנו, כך חשבתי לפחות, היום אין מנהלים שמסוגלים לתת את הדעת על זה, אנשים כבר מורידים בעצמם את הראש ויודעים בדיוק, ואתם יודעים מה, המנכ"ל קודם לא רצה לנקוב בשמות, אני ארשה לעצמי לנקוב בשמות, ברשותכם, כי זה חוצה מפלגות.

אורלי וילנאי-פדרבוש: דיברתם על שטרית ונתניהו, אני חוויתי את זה על בשרי.

אורלי וילנאי-פדרבוש: אבל מעבר לשטרית ונתניהו.

אורלי וילנאי-פדרבוש: נשיא המדינה, חבר הכנסת כחלון, חברת הכנסת גלאון, משה בדש רופא של שר כזה ואחר, לינדה עפרוני,

אמנון כהן: שמה?

אורלי וילנאי-פדרבוש: או שצריכים להופיע, זה מן רשימה שחורה או ורודה, אתה תקרא לה איך שאתה רוצה, של אנשים המנכ"ל חפץ ביקרם, והם מוכרחים להופיע מספר מסוים של פעמים או אנשים שאסור להם להופיע.

אורלי וילנאי-פדרבוש: נושא הנשיא קצב, עורך מבט אמר לי לא פעם ולא פעמיים, צריך להכניס אותו כי המנכ"ל אוהב אותו.

אורלי וילנאי-פדרבוש: וזה כך.

אורלי וילנאי-פדרבוש: אנשים מפנימים כבר את העקרון הזה שזה מה שהמנכ"ל אוהב.

אורלי וילנאי-פדרבוש: יושב אדם כמו אורי דן, באולפן יומן ואני ככתבת יושבת מולו אני ואחרים רעי וחברי העיתונאים, אתה כבר מצנזר את עצמך, וברמה כזו שאתה לא יכול לומר את מה שאתה רוצה.

אורלי וילנאי-פדרבוש: עכשיו הכתבות שלי הובאו מהשטח.

אורלי וילנאי-פדרבוש: לא שיניתי שום דבר מהעובדות.

אורלי וילנאי-פדרבוש: אני הבאתי את המציאות עצמה, את הכתבות שלי ראו עורכי משנה, ראו עורכי מהדורה שזפו בה את עיניהם, לפחות שמונה עיניים עברו את הכתבות שלי, ובאופן יחודי היה צריך איך שהוא לנזוף בי, לכאורה, על כך שלא הבאתי תגובה בכל הכתבות היה נסיון לחפש ולמצוא איך להוציא אותי מהפינה הזאת כדי שאני לא אמשיך במציאות שלא מוצאת חן בעיני האנשים המסוימים שהמנכ"ל חפץ ביקרם.

אורלי וילנאי-פדרבוש: הזכרתם קודם את עודד שחר, שזה בעצם הדגל הקטן שאיתו מנפנפת עכשיו רשות השידור, אני אגב היית הדגל הגדול שלהם תקופה ארוכה, עד שהגיע הקרב על התקציב, אני הייתי יקירתם וגאוותם, אני לא יודעת אם זה עלה תאנה או לא, אבל זה מה שהיה.

אורלי וילנאי-פדרבוש: עודד שחר, תספרו את מספר הפעמים שהופיע לאחרונה במהדורת מבט, אני רואה אותה עכשיו כצופה, אין לנו כתב שטחים כדי שלא יראו את הצד השני, יש היום כתב רווחה חדש ומבוהל ממה שקרה לי שלא יכול להביא את השטח.

אורלי וילנאי-פדרבוש: עודד שחר קיבל את תוכנית פוליטיקה, מה שנקרא נבעט למעלה, זה מה שניסו לעשות לי בהתחלה, לא יכול היום לבוא למיצוי העבודה העיתונאית הכל כך חשובה ומצוינת שהוא יכול היה לעשות עד היום.

אורלי וילנאי-פדרבוש: לא מגיע לידי ביטוי כי הוא נבעט למעלה.

אורלי וילנאי-פדרבוש: הכל מגמתי ונעשה כך לפי הרשימה השחורה ורודה הזו, שמקורבים של המנכ"ל, ואתם יודעים מה, לפוליטיקאים יש לגיטימציה לבוא ולנסות לעמוד על מקומם.

אורלי וילנאי-פדרבוש: זה היה גם אצל המנהלים הקודמים.

אורלי וילנאי-פדרבוש: באו וניסו, אני חושבת שיודע שר אוצר לשעבר, שאני ביקרתי אני וחברי האחרים גם בממשלות אחרות, ושרי אוצר ממפלגות אחרות.

אורלי וילנאי-פדרבוש: לגיטימי שפוליטיקאים יבוא ויתלוננו, תמיד היה גב, גב לעיתונאים שעושים את העבודה שלהם.

אורלי וילנאי-פדרבוש: מאז שנכנס המנכ"ל החדש לתפקידו ושרשרת המינויים שעליהם דיברתם קודם לכן, אין גב, אין חופש עיתונאי, יש אווירת אלימות.

אורלי וילנאי: למען לא תהיה פה הכחשה גורפת של הדברים, כי כשבייגה דיבר קודם נאמר לו שהדברים לא נכונים.

אורלי וילנאי: אז אני רוצה לומר, אנחנו לא ננהל את המשפט בזירת הכנסת, אבל כשתוכן שיחות הבירור שניהלו מנהלי רשות השידור עם אורלי וילנאי, ובעיקר המנהל הכללי, יחשפו וישזפו את העין הציבורית לא יהיה בן אדם אחד בישראל, כולל המנכ"ל, שיכחיש את הדברים.

אורלי וילנאי: אורלי וילנאי בשיחת הברור פוטרה כי בלשון המנכ"ל פגעה בגדולי האומה שטרית ונתניהו, ומשסדקה את הפורצלן אותה עמימות שלדבריו חייבת להיות קיימת בין המנכ"ל לפוליטיקאים לא ניתן יהיה לאחות אותם מחדש.

אורלי וילנאי: ואני אומר עוד פעם באחריות, שהדברים לפחות פה מוקלטים, לא יהיה איש בישראל כולל המנכ"ל.

אורלי וילנאי: אני אומר לך אורי, לא יהיה איש בישראל כולל המנכ"ל שיעז לסתור את הדברים.

אורלי וילנאי: אני לא רוצה לומר כי זה ענין משפטי, אבל המנכ"ל יאשר בקולו בבית המשפט את הדברים.

ירון אנוש: רבותי אני רוצה לספר לכם ארבעה סיפורים מאד קצרים.

ירון אנוש: אני מספר סיפורים גם ברדיו.

ירון אנוש: בחודש האחרון עזבו את מערכת החדשות של קול ישראל שלושה אנשים בכירים, אני מניח שחלק מהשמות אתם מכירים, חיים זיסוביץ שכנראה עוזב בסוף החודש, מיכאל טוכפלד שאתם רואים אותו הרבה כאן, ואריאלה קליין עורכת יומן הבוקר.

ירון אנוש: בחודשים האחרונים עזבו את מערכת החדשות של קול ישראל ורשת ב' הרבה מאד אנשים.

ירון אנוש: נקלט אדם אחד בלבד, שעיתונאי ברשת ב', נסיון עיתונאי כמעט אפס, קשר משפחתי יוצא מן הכלל, מה שעוד יותר מרתק הנסיון העיתונאי היחיד שהיה לו זה לכתוב בעתון מאד מסוים כתבות משמיצות על עיתונאי הרדיו שעכשיו שהם עמיתיו לעבודה.

ירון אנוש: זה האיש היחיד שהתקבל לעבודה ברשת ב' בחודשים האחרונים.

ירון אנוש: ריג'ין קוראים לו, הוא הבן במקרה של נציג ההסתדרות שמיצג את הטכנאים במשא ומתן מול ההנהלה, והוא היה האיש של מקור ראשון העתון שהיה כותב כתבות משמיצות על רשת החדשות של קול ישראל.

ירון אנוש: עוד דבר, שמסקנות ועדת אור מתפרסמות, רשת ב' של קול ישראל עושה שידור חי בן כמה שעות, המומחה המשפטי שמוזמן לאולפן, ואני שומע את זה הפעם לא כיושב ראש האגודה, סתם כעיתונאי, זו אישה, עורכת דין בישראל שאני מאד מכיר אותה טוב כיוון שאני קורא את גלובס ומתעניין בכלכלה, היא מומחית לסחר בינלאומי, ואני הולך להנהלה של הרדיו ואומר, תגידו, הגב' לא מבינה הרבה בתחום הזה היא כותבת מאמרים על סחר בינלאומי, אבל מתברר לי שהיא מקושרת לטפלר, זה גוף בעל זהות פוליטית מאד ברורה, אני לא אגיד בימין או בשמאל, אבל מאד מאד ברורה.

ירון אנוש: אני פונה למנהל הרדיו והוא ינזוף בראש מערכת החדשות של רשת ב' שהביא אותה, כמובן שהוא לא נוזף ולא כלום שניהם נשארים על משרתם.

ירון אנוש: אני רואה יומן לפני שבוע, אני מקבל איזה טלפון מסוים ממישהו בכיר מאד אצלנו, שממליץ לי מאד להביא אדם מסוים תוך כדי שידור שמומחה, אני מכיר את האדם, בינו לבין מה ששידרנו לא היה שום קשר, ושמעתי על ההודעה ואז התברר שהאיש הזה מה שנקרא מומלץ ההנהלה של השבועיים האחרונים.

ירון אנוש: להנהלה שי מומלצי הנהלה, זה יכול להיות במדור עיתונאי לא רע.

ירון אנוש: מנגד, מהצד השני למה שתיארה פה אורלי.

ירון אנוש: לפני שבועיים לאחר שנתיים ויותר של נסיונות חודש האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל שלא היה קיים כבר חמש שנים.

ירון אנוש: עבודה מאד מאומצת ליישב איתם.

ירון אנוש: ליושב ראש האירגון הזה נבחר אדם שיושב כאן, שמו אריה שקד, מזכיר מערכת החדשות ברשת ב', האם פלא הוא שביום הבחירה שלו, או יום לפני כן בלבד, הוא מקבל מכתב ממנהל קול ישראל שהקדנציה שלו כמזכיר מערכת עומדת להסתיים לא תתחדש ובצד זה כתב אישום עם חמישה ושישה פרקים שבעקבותיו הוא מוזמן, יום לאחר בחירתו, יומיים לאחר בחירתו, להצלבה בלשכתו של מנהל הרדיו עם כתב אישום מפה עד לשם, ונשלח מכתב על ידי רשות השידור שמזמן חוקר של נציבות שרות המדינה לחקור אותו.

ירון אנוש: אגב, מר בר-אל, אל תתמם כאן, אתם שנתיים מציקים לי, אני באמת גם נמצא עכשיו תחת חוקר של נציבות שרות המדינה, בעניין שבית המשפט אפילו קבע בענייני שאני צודק, אבל מינו לי.

ירון אנוש: את התכנית של יום שישי, אגב, אני מצטער שאני עוזב בעניין אישי, אם לא היית מגיב לא הייתי עוסק, הורידו אחרי שהורידו אותי מתכנית אחרת למדור חיפוש קרובים, אחרי שהורידו אותי ממשדרים כמגיש יומנים והפכו אותי למגיש לילה, השיטה היא מאד פשוטה.

ירון אנוש: אגב זה לא משנה ירון איקס.

ירון אנוש: אתה עושה משדר, אין לך קשר עם ההנהלה או אם אין לך קשר טוב עם ההנהלה אתה לא מוכן להיות בנו של.

ירון אנוש: .

ירון אנוש: אתה פתאום נעלם, ואז מציגים עלי, והם גם הציגו על זה בבית משפט, ואומרים למה שלא תעשה בלילה ביום ירושלים משדר מ-12:30 עד 5 בבוקר.

קריאה: למה לא?

ירון אנוש: משלוש סיבות אגב, כל אחד מהם זה שם של ילד שבגללו אני מתעורר בשש בבוקר, לקחת לבית הספר.

ירון אנוש: אבל מה שקורה, אתה לאט לאט מועלם, עובר לשעות נידחות, מורידים לך תכניות.

ירון אנוש: שכרי בשנתיים האחרונות פחת בסביבות 30-40%, אגב, מעבר לקיצוצים הרגילים שנעשו במערכות החדשות.

ירון אנוש: עשו קיצוץ של 30% לי הורידו 80%, כשבאתי ושאלתי למה, אמרו אנחנו, אלו היו כמה תמונות ממה שמרחש בחיי היום יום במערכת החדשות ברשת ב'.

יוסי מדמוני: יושב ראש אגוד התסריטאים.

יוסי מדמוני: אם זאת התמונה בקרב עובדים של רשות השידור, אז אתם יכולים לנחש כמה וכמה בקשרים שלה עם יוצרים מבחוץ.

יוסי מדמוני: תמונה מאד עגומה, אני יכול לתת מקרה, שרק לפני שלושה ימים קבלתי תלונה של חבר איגוד, של אורי ברבש, הוא גם מג"ד במיל' הוא גם מועמד לפרס האוסקר על הסרט הטוב ביותר, ואורי ברבש מבכירי אמנים ישראל הוזמן אצלו סרט.

יוסי מדמוני: בנושא פוליטי.

יוסי מדמוני: הוא עשה את הסרט לשביעות רצון הרשות, והרשות פרומואים הוציאו הודעה לעתונות ובשיחה במקרה שהוא התקשר לאחד הפונקציונרים ברשות ההוא מודיע לו, תשמע, החלטנו לא לשדר את הסרט.

יוסי מדמוני: אחרי חודשים של עבודה, של אחד מבכירי אמני ישראל הוא מקבל הודעה שהסרט שלו לא מוקרן, בשיחה מקרית, כשהוא שאל בעצם אם הסרט ידחה, התשובה היתה אנחנו לא יודעים, וזה לא עניינך.

יוסי מדמוני: אני חושב שהתמונה מאד ברורה.

יוסי מדמוני: אי אפשר להתעלם ממנה.

יוסף בר-אל: אני רוצה להגיד כמה משפטים, ולאחר מכן לעניינים של פדרבוש ישיב מנהל החדשות, מנהל הטלויזיה.

יוסף בר-אל: אני רק רוצה להגיד לכם דבר אחד, רבותי, ובייגה תשמע לי טוב.

יוסף בר-אל: אם אני הייתי נותן הוראה כזאת הייתי עומד כאן ואומר לך למה.

יוסף בר-אל: לא הייתי משנה אותה ואמרתי לך את זאת אז, כשדיברנו.

יוסף בר-אל: מלפני שנתיים משהו הוגשה נגדו תלונה על הצגה מינית ברשות השידור.

יוסף בר-אל: התלונה נתקבלה בבית הדין למשמעת לא דרכנו, התקבלה והוחלט לפתוח נגדו בהליכים.

יוסף בר-אל: באותו ערב אדם מאד ידוע החליט שהוא מתבטא בו, אולי בצדק מבחינתו, למחרת בבוקר הכותרת היתה אני לא יכול לסבול את המעורבות של ראש הממשלה בעניינים שלי, באמצעות המנכ"ל.

יוסף בר-אל: זה אותו אדם ששלח לי לפחות עשרה שליחים.

יוסף בר-אל: שאם אתמוך בו כמנהל טלויזיה הוא יעשה כל דבר שאבקש, אמרתי לו, לא, אין לי בקשה.

יוסף בר-אל: אני רוצה להגיד לכם משהו, זאת עובדה כל דבר שמישהו נכשל, בא ואומר לך פוליטי.

יוסף בר-אל: זה הפך לאופנה.

יוסף בר-אל: אבל כאן בכנסת שקצב עומד ליד חבר כנסת ומתקשרים אלי למה אתה לא נותן לו ביפר, למה אתה לא נותן לו פלאפון, זה לא פוליטיזציה, אין אחד שלא מכובד לפחות לשלושה ארבעה חברי כנסת ממפלגות שונות.

יוסף בר-אל: עכשיו בואו אגיד לכם משהו, אי אפשר לבוא ולהגיד, פה נהיו מחיצות ועניינים.

יוסף בר-אל: מנכ"ל אחד שאני מכיר, ואני ברשות 45 שנה, בדיוק, שמעולם, מעולם, מיום שנכנסתי לתפקיד לא בא לטלויזיה לצפות בכתבות לפני שידור, אף פעם.

יוסף בר-אל: לא צינזר כתבות, אף כתבה.

יוסף בר-אל: לא פסל כתבות, אף כתבה.

יוסף בר-אל: אף כתבה אני אומר בכלל.

יוסף בר-אל: ואם מי שבא ואומר לך זה הוא, תדע לך זה חלק ממדיניות.

יוסף בר-אל: כל מי ששבר את הרגל, מעד, שבר את הרגל, התנהג לא טוב יש לו בעיות עם נעליו, מה הוא יגיד, איך אמר אותו מנחה קריין, בסך הכל מגיש של תכנית, שבא ורב עם הצוות של היומן והצטרך לעזוב ואמרו לו תעזוב, מה אמר, שרון נגד פלוני.

יוסף בר-אל: אמר כדין, תבינו זה דבר אחד, המשחק הזה נדמה לי שהוא הפך לכל כך ילדותי שהוא מבחיל, ואם אני יש לי, לדוגמה, סדרה של תמונות על כתבת מסוימת שבמקרה יושבת כאן כצדיקת הדור, ואומרים לי שהיא שאלה את הרב לאו, היה אז רב ראשי, והדבר מדובר ב-8.11.

יוסף בר-אל: ויש את התאריך כאן, ותוכלו לראות, היא שאלה אותו שאלה, קבלה ממנו את התשובה תפרה לה שאלה אחרת ושידרה אותו.

יוסף בר-אל: אמרה לו שזה מיועד לשידור ביום חמישי וזה שודר ביום שישי בלילה, וזה בא כתלונה רשמית.

יוסף בר-אל: לא רק את זה רבותי, ומתברר שבר-אל מקבל את התלונות הוא לא מגיב בעיתון, זה הדבר שמטעה אתכם.

יוסף בר-אל: אני תפיסתי היא אני לא אתקוף את עובדי בעיתון.

יוסף בר-אל: אבל יש כאן, לא נשאר רק את זה.

יוסף בר-אל: דוברת בתי המשפט טענה נגדנו וזה התפרסם בעין השביעית, שלא קבלה את התגובה שלה לדבר מסוים.

יוסף בר-אל: דובר משרד העבודה לא מקבל תגובות.

יוסף בר-אל: על מה כל הריב הזה, לא מתיישבים עליו סך הכל מה, הרי אין כתבה אחת שנפסלה, אין כתבה אחת שבוטלה, ביקש ממנה תני לו זכות תגובה.

יוסף בר-אל: יש אצלנו קוד אתי, ברשות השידור, שהוא לתפארת שמו מסמך נגדי.

יוסף בר-אל: למשל לדוגמה, דבר מאד מקובל, הבעת דעה על מישהו תן לו להגיב.

יוסף בר-אל: נתת למישהו להגיד משהו נגד מישהו, תן לו להגיב.

יוסף בר-אל: יש מישהו כאן, תגידו לי באיזה.

קריאה: זו גם התשובה שדווקא לי מדוע היתה, אבל למה מסלקים את התשתית.

יוסף בר-אל: לא סילפנו, רגע, הוא יעמוד ויסביר לך מה שקרה אף אחד לא סולק, יש חוזה מאד שמן, בשכר שהולידה הרבה אלכוהול יתר הכתבים, אף אחד לא נגע בה כלום, היא יכלה ללכת לדיאלוג, היה סבב של כתבים של כולם, הוא יסביר לך, אני לא רוצה להכנס לזה, זה לא ענייני.

יוסף בר-אל: מחר יגידו לי גם כתב זוטר במודיעין עשה משהו, יבוא בייגה ויגיד לי, הכתב הזה אמר שאתה אמרת.

יוסף בר-אל: אותו איש שטען בעיתון עד היום מעולם לא דיברתי איתו בטלפון.

יוסף בר-אל: יגיד לך את זה.

יוסף בר-אל: מעולם לא דיברתי איתו בטלפון.

יוסף בר-אל: לידיעתך, ולכן זה מקומם איך אתם נגררים אחרי השטויות.

קריאה: אני יכול להודיע בעיתון על העניין שלי.

יוסף בר-אל: אומרים לך מתנכלים לראשי האיגודים.

יוסף בר-אל: ראשי האיגודים הלכו לבחירות כשהם יודעים שיש חקירות.

יוסף בר-אל: אני רוצה להגיד לך, אני אמרתי בהתחלה שרשות השידור היו ששה ספרים, אני אמרתי לגינזבורג מזל שלך שלא המשכת, היו עוד ששה ספרים.

יוסף בר-אל: ואני רוצה להגיד לכם, אם אתה יושב ושומע שאדם חותם על שעות נוספות, מ-8 בבוקר עד 8 בערב ששה ימים בשבוע, מיום א' עד ו' אבל יש לו מסעדה או שהוא מנכ"ל של אולפנים, בג.ג.

קריאה: אין אתה נעשה קטן מזה.

יוסף בר-אל: לא קטעתי את דבריך, לכן שב ושמע, אני רוצה להגיד לכם אחריות מלאה מאחורינו.

יוסף בר-אל: מה שאני אומר זה בא לי ממי, ממחלקת החקירות של בית הדין של נציבות שרות המדינה.

יוסף בר-אל: הם הודיעו לנו, לא אנחנו.

יוסף בר-אל: קבלו ממישהו, אני לא יודע מה, בדקו, חקרו, והודיעו לצימרמן מנהל משאבי אנוש, יש חקירה שמתנהלת על א', יש אחד, מקרה אחד, אנחנו לא התערבנו.

יוסף בר-אל: בא באמצע מכתב אנחנו מודיעים למשטרה שזה לעניין שלהם ולא לעניין שלנו.

יוסף בר-אל: יש גם כאלה.

יוסף בר-אל: יש ששה שבעה מקרים, היום, שנבדקים גם במשטרה.

יוסף בר-אל: אז מה יגידו לך, אנחנו לא בסדר, המנכ"ל הוא פוליטי, הוא שרון.

יוסף בר-אל: אני שרון לא ישבתי איתו פעם אחת.

יוסף בר-אל: לפרוטוקול, פעם אחת מאז שהתמנה.

יוסף בר-אל: לא שוחח איתי פעם אחת בטלפון.

יוסף בר-אל: אני לא אשפוט את ראש הממשלה.

יוסף בר-אל: אבל הם יום יום מחוברים לכל מיני.

יוסף בר-אל: עכשיו אני מבקש תשמעו אותו על אורלי וילנאי.

יורם כהן: נתחיל מזה שלאורלי וילנאי, היתה אמורה לעשות כתבה, אני כמנהל חדשות ותפקידים אחרים כעורך, אני דחפתי את אורלי וילנאי אם היא דוברת אמת אז שתאמר את זה, לעשות מה שיותר כתבות חברתיות, אני אומר שכתבה חברתית לא פחות חשובה, מה שאני בקשתי מאורלי וילנאי וגם בהוראות הממונים עלי להקפיד ולעבוד על פי כללי המסך, לבקש תגובה, להשיג תגובה על כתבות שהיא עושה.

יורם כהן: אם היא מותחת ביקורת הרבה על אמוציות, הרבה ביקורת של פרשנות, שהיא חורגת מתפקידה ככתבת, זה מה שאני אמרתי, היא לא עשת את זה.

יורם כהן: ביקשתי ממנה, אורלי תגידי בבקשה, ואמרתי לה במשפט אני דואג לך, הבעתי בכנות ולא איימתי עליה, אמרתי לה, אורלי אני דואג לעתידך כי בסופו של דבר את חורגת מהנהלים לא תהיה לנו בררה, אני לא רוצה לפגעו בה.

יורם כהן: כי היא חורגת מתפקידה.

יורם כהן: אנחנו דחפנו את אורלי וילנאי, עדות, ותבדקו את זה, לעשות כמה שיותר כתבות חברתיות, לטפל בכמה שיותר נושאים חברתיים, להביא למסך, להביא תגובות, אורלי לא עשתה את זה.

יורם כהן: היא חשבה שהיא הפרשנית שלנו לענייני עבודה ורווחה, הובהר לה אלף פעם שהיא לא פרשנית, אלא היא כתבת.

יורם כהן: יש לנו פרשן בכיר שמתח ביקורת על ימין ועל שמאל, ולא מפסיק למתוח ביקורת על ימין ועל שמאל, על האוצר אם צריך.

יורם כהן: ועל מדיניות הרווחה של הממשלה.

יורם כהן: הוא עושה את זה.

יורם כהן: כשאורלי וילנאי חרגה מתפקידה הוער לה שיש בעיה, יש בעיה מקצועית איתה.

יורם כהן: זו הסיבה שההנהלה התנגדה לאורלי וילנאי, ותסלחו לי, אתם מדברים על פוליטיזציה ברשות השידור, אני אומר לכם שאם המנכ"ל אומר לי כל פעם דבר אחד, יורם תהיו אוביקטיביים, תביא מכל המחנות.

יורם כהן: תביא מכל הצדדים, אני רוצה איזון בכתבות, ואני רוצה איזון גם בדיונים באולפן.

יורם כהן: אמר לנו יוסי שריד, בציטוט אמר את זה, אמר אז לעדים במחלקה, אמר טוב שיש ערוץ 1 שאנשי השמאל יכולים לדבר בערוץ 1.

יורם כהן: טוב לציטוט הוא אמר את זה.

אמנון כהן: האחרים יכולים לדבר.

יורם כהן: אתה לא יכול לומר את זה.

יורם כהן: צבי אומר כל הזמן לא נשיג תגובות מהאופוזיציה.

ישראל אייכלר: אני לא זוכר את עצמי מופיע במבט מאז שאני בכנסת.

יורם כהן: בדרך כלל זה בדקת כתבות.

יורם כהן: אבל אני אומר לך שיש נושאים שקשור בנושאים שאתם מטפלים בהם, שהוא על סדר היום מובאים גם מהמגזר החרדי, יש לנו כתב היום ששמנו אותו במיוחד למגזר החרדי.

ישראל אייכלר: דוגמה כמה חרדים הבאת בפרשת תומרקין.

יורם כהן: פרשת תומרקין חצתה את כל המחנות.

ישראל אייכלר: אבל ברשות השידור לא נתנו.

יורם כהן: לעניין פדרבוש.

יורם כהן: לא היתה שום הנחיה ואני אומר גם בשיחה שכביכול, אני חושב שהיא הקליטה אותי אומר דברים לא נאמר לה לא לעשות כתבות על נתניהו, ונאמר לה לשאול לפי מסמך נגדי לתת תגובה ולהיות אוביקטיבית ככתבת.

יורם כהן: ולא כפרשנית.

יורם כהן: האם זה לא לגיטימי שמנהל מכוון עובד שלו?

קריאה: מה זה אוביקטיבי.

קריאה: האם זה שזורקים אותם מהבית שאין להם קורת גג, אתה אוביקטיבי.

יורם כהן: זה ועדת כנסת, ובועדת כנסת צריך לומר אמת לא פחות מבית משפט.

קריאה: אתה אמרת לאורלי וילנאי שהיא מפוטרת בקרית ירושלים ככתבת רווחה.

קריאה: אתה אמרת את זה.

קריאה: ככתבת לענייני רווחה.

קריאה: אתה אמרת לה שהיא לא תסקר את ענייני הרווחה בעיריית ירושלים העיר הכי ענייה בישראל.

קריאה: צריך להזהר כשמעידים לפני ועדה בכנסת.

יורם כהן: אני מדבר על אורלי וילנאי, על תקופה של שבוע שבועיים, אי אפשר לשפוט את זה, אורלי וילנאי לא צינזרה בערוץ 1, היא רצתה לעבוד איתי לפי כללי האתיקה של ערוץ 1, כשחרגה מנושא זה הוברר את תפקידה בין השאר מצוות כתבים שלם של חטיבת החדשות.

קריאה: היא מדווחת על עיריית ירושלים כעיר הכי ענייה בישראל אתה אמרת את הדברים לא אף אחד אחר.

קריאה: אתה מפיך אמרת את הדברים.

קריאה: חבל את מעיד בכנסת יש פרוטוקול.

קריאה: חבל.

קריאה: היא כנועה, אישית, ותכנית, אתה מוציא אותו אני יודע שזה שקר הכל.

רן כהן: אדוני היושב ראש, אני הרבה מאד שנים בועדה הזאת יצא לי פעמיים לעמוד בראשה, אבל דברים כל כך קשים וכל כך מחרידים כמו הדיון הזה, אני רוצה לציין באמת שלוש נקודות.

רן כהן: האחת אני לדעתי, האוירה שקלטה לגבי עדויות מכל הכיוונים זה קומץ.

רן כהן: האוירה כאן אם כך נראית שרות השידור נראית מחרידה.

רן כהן: ואם זה מה שקורה היום בשידור הציבורי אז אני אומר לכם, השידור הציבורי בישראל בסכנה נוראה,

קריאה: אין לו זכות קיום בסיטואציה הזאת.

רן כהן: אני לא יודע, אדוני היושב ראש, אני דעתי זה מסוכן מאד אם האווירה, עם כללים הללו והנהלים הללו ימשכו.

רן כהן: הערה שניה שאני רוצה לומר, אני באמת אומר את זה להנהלת רשות השידור, אני מכיר את רובם הרבה מאד זמן.

רן כהן: רבותי, אין דבר כזה, שבטיעון של ביקורת תהיה אשר תהיה מבטלים צעד או מיצרים צעדיו של כתב, תפקידה של רשות השידור, במידה מסוימת, אגב יש תדפיס שאומר לועדה זה נתמיד מתייחס אל הדברים בעין בוחנת וביקורתית וחודרנית, ולא להיות אוביקטיבית מהדין ומהשמים, אגב, ביקורתית הנה וביקורתית הנה, על כל שלטון היא צריכה לבקר אותו בכיוון הזה.

רן כהן: ואני בהערה הזאת ברשות

רן כהן: כם לומר עוד דבר, ואתם מכירים אותי קצת, חברים יקרים, תשימו לב דבר אחד, הארץ הזאת נמצאת בהתרסקות מבחינה חברתית והפערים החברתיים הם קטסטרופה של אכזריות מה שקורא פרופסור אלי רובינשטיין אנחנו חיים בתוך כלכלה של יונגה, אם אתם לא תהיו אלה שתעלו את הביקורת באופן הכי נוקב, הכי קשה, הכי פחות מאוזן, מאוזן לטובת הצדק החברתי, מאוזן לטובת האדם, מאוזן לטובת האזרח, ותתנו בענין הזה את כל הכח ואת כל היכולת אז תדעו לכם המדינה תמשיך להתדרדר, מה שאתם לא רוצים.

רן כהן: ולכן בעניין הזה אני חושב, שמה שנעשה אתם חייבים למצוא את הדרך שבה הדבר הזה יעשה מרשות השידור.

רן כהן: אין לנו משהו אחר, אין לנו הגנה אחרת למדינה ולחברה מלבד השידור הציבורי הזה, שאתם עומדים בראשו.

רן כהן: אין מה לעשות אבל כלל אחד נשבר בשידור הציבורי, אני מכיר אותו הרבה מאד שנים, ולא יעזור כלום, חברים יקרים, מה שנעשה בכל, זה לא סדין אדום מר בר-אל, באמת, תאמין לי.

רן כהן: אני יכול לסבול את התופעה של אורי דן, מבחינה אישית ולהתמודד איתה, כבר התמודדתי, אתה יודע, בעשר האצבעות חשופות מול מעצמות הרבה יותר גדולות.

רן כהן: אבל מה שבאמת קרה עם אורי דן, והענקת היכולת הזאת של השידור ברדיו ובטלויזיה כל יום שישי, זה דבר שאין לו אח ודוגמה שבא אדם הוא השדר של ראש הממשלה, מה שלא ראש הממשלה, מה שלא יעשה ראש הממשלה, זה לא יכול להיות הדבר הזה.

רן כהן: אתם רוצים פרשנים תביאו איזה פרשנים שאתם רוצים.

רן כהן: אז תביאו את ראש הממשלה, זכותו לדבר.

רן כהן: אבל לעשות את השידור הציבורי זה פגיעה, אני אומר לכם זה פגיעה בשידור.

ישראל אייכלר: למה לא הזכרת את מעמד העניים יותר מאשר אורי דן במעמד ראש הממשלה.

אבי: אני מבקש לא להכנס לעניינים פרסונליים.

אבי: אני פונה למחוקקים שיושבים סביב השולחן הזה.

אבי: שהכח בידם, ולמעשה מחזיקים את החוק מול עיניהם.

אבי: רבותי, לפני מספר דקות שמעתם מהיועצת המשפטית שאומרת לכם, התקן, השכר, הגימלאות, תנאי העבודה וכמעט כל דבר שזז ברשות השידור, הוא באחריות או שר האוצר או שר הממונה, או שרת החינוך, עודף ריגולציה שיש ברשות השידור.

אבי: תטפלו בנקודה הזאת.

אבי: תטפלו בעיקר.

אבי: אם במקום לבוא ולהתעטף בדבר ולחזור כל שנה, אני מתאר לעצמי, אני שנה ראשונה יושב איתכם פה, ושומע את זה, אז מכל מקום שאני מתאר לעצמי שזה כל שנה חוזר על עצמו.

אבי: תטפלו בחוק.

אבי: החוק מונח מול עיניכם תסתכלו על עודף הריגולציה שקיימת היום, תסתכלו על זה שאתם, מה אתם אומרים, אתם אומרים אנחנו רוצים רשות שידור עצמאית, זה מה שאתם רוצים, מנותקת, נכון, תטפלו בזה.

קריאה: אבי, עודף הרגולציה נמצאת עכשיו בידיים של המנכ"ל.

קריאה: לא, הכל דחוי.

אמנון כהן: אני רוצה ברשותכם, אנחנו יכולים פה באמת, לשבת ולדון הרבה מאד שעות בנושא מאד מאד חשוב, זה לכולנו חשוב הנושא, ואני פשוט רוצה לסכם את שני הדיונים, אחד דו"ח המבקר, והשני הבקשה לחוות דעת.

אמנון כהן: אין ספק שכולנו כאן מסכימים שיש בעיה קשה ותחושה קשה, בכל מה שקשור לנושא של רשות השידור ממלכתי.

אמנון כהן: ולא סתם הבקשה לחוות דעת של פוליטיזציה ברשות השידור הממלכתי יש תחושות כאלה בין כל חברי הועדה, יש מצב שאדוני המנכ"ל אתה מאד רוצה לתקן את הליקויים של דו"ח המבקר גם, ואתה הידיים שלך כבולות לנושא הזה.

אמנון כהן: ואני מתכוון קודם כל לאלתר, מיד, להוציא מכתב לשר הממונה, ממלא מקום ראש הממשלה למנות לאלתר, מיד, את הועדה המנהל, כי הבנתי שעדיין לא מונה המוסד הזה לכן גם כל מיני החלטות לא יכולות להתקבל.

אמנון כהן: לא יכול להיות שיש מינוי עובדים בצורה לא חוקית, לכן אני מבקש שבאותו מכתב לשר הממונה, לאשר את הנושא של תוכן של המכרזים שבסופו בהסכמה, לא בהסכמה, לפני בית משפט שיקבל החלטה שיהיה לכם את הכלים לעבוד, ושתקבלו עובדים בצורה מכובדת, ולא מינויים כאלה שצריכים לחודש חודשיים ובסוף עובדים שנתיים שלוש כאשר הידיים שלכם כבולות.

אמנון כהן: ואני מתכוון בכל מקרה, ופה על פי בקשה של חברים, לקיים דיון נוסף בהשתתפותו של השר הממונה, המטרה שלנו צריך רשות שידור ממלכתי, לא צריך רשות שידור ממלכתי, האם כן אז באיזה מתכונת, להסתכל פה על כל ההיבטים, ופעם אחת להחליט, פעם אחת לתמיד איך אנחנו רוצים לראות את ערוץ הממלכתי הזה כאשר יש ביטוי מצד אחד למיעוטים, לאוכלוסיות אחרות שכולם יבואו לידי ביטוי גם התחקירים שרוצים לעשות לטובת עם ישראל, הביקורת הבונה הזאת צריך ללמוד ותקן אותה, כי אם נסתום פיות לא נגיע לשום דבר למעשה, לא נגיע במיוחד במדינה דמוקרטית שאנחנו רוצים לשמור על חוסנה.

אמנון כהן: תודה רבה, לכל אלה שהשתתפו כאן, תודה רבה למוזמנים והמשך שיתוף פעולה.