הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 36, 2003-07-30 11:35

אמנון כהן: שהבנקים גובים והשכר המשולם לבכירים.

אמנון כהן: אדוני המבקר, ברשותך, אני רוצה להיכנס לנושא הדיון, על הבקשה שביקשנו.

אמנון כהן: אני חושב שיש בעיה של העדר תחרות בין הבנקים.

אמנון כהן: ואני מברך את המפקח על הבנקים שלא אפשר את ייקור העמלות.

אמנון כהן: הבנתי גם שהבנקים מתחשבים ברחשי ליבו של הציבור, הבעיות הכלכליות-החברתיות במשק, והם מקפיאים את כל הנושא של ייקור העמלות.

אמנון כהן: אני חושב שאין שקיפות בנושא של תעריפי עמלות הבנקים.

אמנון כהן: הן מבחינה כמותית, כאשר צרכן, האזרח הקטן-הפשוט, שמנהל את כל פעולותיו בבנק, צריך לעקוב על כמעט מעל 200 סוגי עמלות ואי אפשר לעקוב אחריהם.

אמנון כהן: אז דיון אחד, למה אני צריך כל-כך הרבה סוגי עמלות?

אמנון כהן: דבר שני, שעפ"י הטבלה של בנק ישראל, אנחנו רואים שתעריפי העמלות של הבנקים זהים, אפילו מדויקים, אחד אחד.

אמנון כהן: בגלל שאין תחרות, אז יש את התיאום הזה.

אמנון כהן: כשאחד מעלה - כולם מעלים; אחד טיפה מוריד - כולם מורידים.

אמנון כהן: הם דומים אחד לשני.

אמנון כהן: אז את הנושא הזה אנחנו צריכים לבחון ולבדוק.

אמנון כהן: בעיקר אנחנו יכולים שתהיה לנו השפעה על הבנקים שנשלטים ע"י הממשלה, דהיינו בנק לאומי ודיסקונט.

אמנון כהן: הם בין הבנקים המובילים.

אמנון כהן: הם צריכים לתת, למעשה, את הטון ואת הדרך.

אמנון כהן: ושאר הבנקים איכשהו יתיישרו, כי בטח לא ירצו לאבד את הלקוחות שלהם.

אמנון כהן: בעיה נוספת שקיימת, אם לקוח רוצה לעבור מבנק לבנק, יש לו חסכון באותו בנק והוא לא מרוצה, את החסכונות הוא צריך לשבור ולפתוח אותם ואז יוכל להעביר.

אמנון כהן: ואם לא - הוא מפסיד את כל הפרמיות.

אמנון כהן: ולכן זה מונע ממנו, כי עשה את זה חסכון לטווח ארוך, חסכון לילד, ללימודיו בעתיד, והוא צריך לשבור כתוצאה מזה.

אמנון כהן: או להחליט שהוא לא עובר.

אמנון כהן: זה איזשהו חסם שמונע מאותו אזרח לעבור בצורה נאותה מתי שהוא רוצה ואיך שהוא רוצה, כפי ראות עיניו.

אמנון כהן: יש גם בעיה בנושא של אי שקיפות בעמלות הצולבות הנגבות ע"י חברות האשראי.

אמנון כהן: כאשר הצרכן קונה מהחנות ואותה חנות שנותנת את השירות ומוכרת לו, ואז הוא עובד עם כרטיס אשראי מסוים מבנק מסוים, והלקוח שהגיע אליו, לא בדיוק יש לו את אותו כרטיס אשראי.

אמנון כהן: אז יש בעיה של עמלות צולבות ואז איכשהו מתגלגל על הצרכן בסופו של דבר.

אמנון כהן: אז כנראה יש עמלה אחת לאותו גוף ועמלה אחת לגוף שנותן את השירות.

אמנון כהן: עמלה כפולה.

אמנון כהן: וגם האחוזים של אותן העמלות הם לא ברורות.

אמנון כהן: זה אמור להיות חסוי.

אמנון כהן: זה גופים שמשרתים, אחוז כזה ביגוד.

אמנון כהן: כי בסופו של דבר, צרכן שקנה את המוצר והוא שילם, אבל הוא לא יודע שמתגלגל עליו עוד סכום מסוים, כי בעל העסק צריך לגלגל את העמלות שהוא משלם לאותן חברות שנותנות את האשראי.

אמנון כהן: מדוע במדינה שלנו, יש רק מספר מועט של בנקים שבאמת פועלים כאן ואין מבחר יותר גדול?

אמנון כהן: אנחנו נתייחס ונשאל את השאלות הרלוונטיות.

אמנון כהן: חה"כ רן כהן, ביקש דיון לפני שבועיים, בנושא דומה.

אמנון כהן: הוא ביקש על נושא של דיבידנדים-בונוסים שמחלקים.

אמנון כהן: אנחנו דחינו אז את הדיון, עפ"י בקשת הבנק.

אמנון כהן: אבל הדיון היום לא מתייחס לנושא של בונוסים.

אמנון כהן: יחד עם זאת, אם יש תשובות לחה"כ רן כהן, יקבל את זכות הדיבור, אם ירצה להתייחס.

אמנון כהן: אז פה נשאל את השאלות.

אמנון כהן: יענו את מה שיענו.

אמנון כהן: ואני בא בעיקר לבנקים שנשלטים ע"י הממשלה, הן בנוגע לעמלות והן בנוגע לחסכונות והן בנוגע לשכר הבכירים שמשולמים שם.

אמנון כהן: שעליהם בהחלט למדינה יש שליטה.

אמנון כהן: ואם שם נעשה את מה שאנחנו חושבים שצריך לעשות - אז גם הבנקים האחרים, באמת יתיישרו מהבנקים שנשלטים ע"י הממשלה.

רן כהן: ממבקר המדינה, לשקול הכנת דוח בגינו.

רן כהן: זה בעצם מי מייצג את האינטרס של אזרחי מדינת ישראל, כאשר מדובר בכל הנושא של ההתנהלות של הבנקים.

רן כהן: והאם המפקח על הבנקים ממלא גם את התפקיד של נאמן האזרחים באשר לכל ההתנהלות של המערכת הזאת.

רן כהן: יש עניין אחד שהוא עניין של בעלות.

רן כהן: מי הבעלים של הבנק.

רן כהן: יש עניין אחר, זה מהו ההון של אזרחי מדינת ישראל.

רן כהן: שהאזרחים משקיעים אותו בדרכים כאלה ואחרות בתוך המערכת שהבנקים מגלגלים.

רן כהן: ומי מפקח עליהם.

רן כהן: משום שהאזרחים קונים מניות; האזרחים קונים אופציות; האזרחים מושקעים בבנקים בצורות שונות; האזרחים מחזיקים את חשבונות הבנקים שלהם; האזרחים מושקעים בעניין הזה.

רן כהן: לא רק שרי אריסון בבנק הפועלים ולא רק הבעלים המוכרזים.

רן כהן: קודם כל, הייתי מאוד רוצה לדעת, מהו באמת כל ההון הציבורי, כל ההון של האזרחים שמתגלגל בתוך המערכת הבנקאית.

רן כהן: כדי לדעת באמת מי הבעלים; מי מטפל בזה; מי אחראי על זה; מי דואג לטובת האזרחים.

רן כהן: זה בעצם השאלה המרכזית.

רן כהן: והאם המפקח עושה את זה.

רן כהן: האם המפקח רואה את עצמו, באופן מאוד צר, כנציג בנק ישראל בכל מה שנוגע למערכת שבנק ישראל מטפל בה, או שהוא נאמן מאזרחים.

רן כהן: אם יתברר שהוא לא נאמן לאזרחים - אדוני המבקר, יכול להיות שהם בכלל עומדים בפני מצב שהוא קטסטרופה.

רן כהן: שאין נאמן לאזרחי מדינת ישראל באשר לכל כספיהם, שמתגלגלים בבנקים.

רן כהן: הבנקים יכולים לעשות מה שהם רוצים.

רן כהן: או שיתברר שהמפקח כן אחראי בקטע הזה, והוא כן רואה את עצמו כנאמן לאזרחי המדינה.

רן כהן: ואז אנחנו צריכים לדעת, במה הוא מפקח ועל מה הוא מפקח ומה הממצאים שלו.

רן כהן: זאת בעצם הסוגייה בגדול.

רן כהן: הדבר השני, כאשר הבנקים מוחקים חובות אבודים, בסדרי גודל של מיליארדים.

רן כהן: אולי נציגי הבנקים או המפקח, ימסרו לנו כמה מחקו.

רן כהן: בעצם מי משלם את המחיקות האלה.

רן כהן: הלוא בסיכומו של דבר, אם יסתבר שהעמלות על המגזר העסקי הרבה הרבה יותר קטנות מאשר על המשפחות.

רן כהן: 80% זה משקי בית.

רן כהן: בכלל יסתבר לנו דבר מאוד מעניין.

רן כהן: שהמערכת הבנקאית בעצם, היא מערכת אנטי-חברתית.

רן כהן: שמה שהיא עושה בעצם - היא גובה מהמשפחות שחיות מקצבאות ומשכר נמוך או בינוני ואחר - והיא מסבסדת עם זה את המערכת העסקית.

רן כהן: פעם אחת, ע"י מחיקת החובות.

רן כהן: פעם שניה, ע"י אפליה חד-משמעית בעמלות שהיא גובה מהמגזר העסקי לעומת העמלות שהיא גובה מהמגזר המשפחתי.

רן כהן: לעניות דעתי זו סוגיה שמתי שהוא צריך לבדוק אותה ולחשוף אותה.

רן כהן: הרי לא יכול להיות שיהיה מצב שבו מערכת הבנקאית תהיה מערכת אנטי-חברתית לרעת המשפחות, לרעת הפרטים, לרעת בעלי החשבונות הקטנים.

רן כהן: כי מהם היא גם גובה עמלות הרבה יותר גדולות.

רן כהן: לעומת המגזר העסקי, שם העמלות הרבה יותר קטנות.

רן כהן: ופעם שניה, כאשר הבנקים מוחקים חובות אבודים למגזר העסקי.

רן כהן: היא גובה את זה בדרך של עמלות מהמשפחות, ממקבלי הקצבאות, ששם היא גובה גביה הרבה יותר גדולה.

רן כהן: אני רוצה לדעת מי אחראי לזה.

רן כהן: מי מפקח על זה שהדבר הזה לא ייעשה.

רן כהן: שהרי זה ממש אנטי-פרוגרסיבי.

רן כהן: בעוד מס ההכנסה הוא פרוגרסיבי והוא מנסה לגבות יותר מבעלי ההכנסות היותר גבוהות.

רן כהן: בעוד שהבנקים שהם רגרסיבים ושהם פועלים באופן אנטי-פרוגרסיבי.

רן כהן: מי מפקח על זה.

רן כהן: האם המפקח על הבנקים אחראי על זה.

רן כהן: האם לבנק ישראל יש מדיניות בזה.

רן כהן: האם הבנקים מוכנים לתת דין וחשבון על העניין הזה.

רן כהן: כמי שעוסקים בכספו של הציבור.

רן כהן: שלא יבואו לספר שהבנק שייך לדנקנר או לפישמן או לשרי אריסון.

רן כהן: הבנקים מגלגלים את רוב רובו של הכסף של הציבור.

רן כהן: אם בצורת חשבונות הבנקים, אם בצורת השקעות במניות, אם בצורת השקעות באופציות, או בהשקעות אחרות.

רן כהן: כולנו במידה רבה מאוד, שמים את כספנו בבנקים.

רן כהן: כי אין לנו מקום אחר לשים בו.

רן כהן: הדבר האחרון, אני מוכרח לשאול את זה.

רן כהן: לפני מספר חודשים, בנק הפועלים הודיע שהוא כדי לייעל את עצמו, פיטר 900 עובדים.

רן כהן: ואמר שהמציאות הפיננסית הקשה מחייבת אותו לפעול באופן שבו הוא צריך לפטר עובדים והוא פיטר עובדים.

רן כהן: קראנו בעיתון שבנק הפועלים עומד לתת בונוסים, לא דיבידנדים.

רן כהן: דיבידנדים ניתנים לכל בעלי המניות.

רן כהן: שהוא עומד לתת בונוסים לבכיריו.

רן כהן: יש לי פה את הרשימה של הבונוסים שניתנו לבכירים של בנק הפועלים בשנים האחרונות.

אמנון כהן: מסר אלינו.

רן כהן: רשמית פה, שבנק הפועלים וגם בנקים אחרים, לא עומדים לשלם בונוסים לבכירים שלהם.

רן כהן: זה יהיה מאוד משמח וזה מאוד מאוד נקי וקל.

רן כהן: אני מאוד מקווה אבל שאם יסתבר שזה כך - שגם לא מתכוונים להמשיך לחלק את החלוקה הזאת בסוף השנה.

רן כהן: כי אם יתברר שכל מה שמדובר פה - זה בגלל הצעקה הציבורית, שזה נדחה לסוף השנה.

רן כהן: הכי טוב זה לשמוע אותם.

רן כהן: אני מבקש תשובה לעניין הזה, גם מבנק הפועלים.

רן כהן: אגב, כדי לא להפלות את בנק הפועלים לרעה, אני מבקש את התשובה הזאת מכל הבנקים.

גלית אבישי: התערבות בנק ישראל, שאגב היא חריגה ומבורכת, לא קרתה הפעם.

גלית אבישי: אלא אני אתייחס לדברים האלה כסימפטומים לבעיה הרבה יותר מובנית שקיימת במערכת.

גלית אבישי: אתחיל לציין עובדות.

גלית אבישי: עובדה שלדעתי אין עליה מחלוקת שהריכוזיות במערכת הבנקאית הישראלית בכלל, היא בין הגבוהות בעולם.

גלית אבישי: זו עובדה.

גלית אבישי: עובדה נוספת היא שבתוך הבנק עצמו, קיים העדר תחרות מובנה בכל מה שנוגע למשקי הבית, ביחס למגזר העסקי.

גלית אבישי: בעוד שהבנקים נאבקים על ליבו של המגזר העסקי.

גלית אבישי: ויכולת המיקוח של המגזר העסקי גבוהה.

גלית אבישי: הצרכן הפרטי, הוא צרכן שבוי וזו עובדה.

גלית אבישי: היכולת שלו לעבור לבנק אחר כמעט ולא קיימת.

גלית אבישי: וגם אם היא קיימת - האלטרנטיבה בבנק האחר, היא לא משמעותית.

גלית אבישי: באותו בנק אחר, כמו הנתונים שהוצגו וגם הוצגו בפנינו, קיימת כמעט זהות בהוצאה מבחינת הצרכן בין הבנקים.

גלית אבישי: ז"א, שקיימת עמלה מסוימת שהיא עמלה עיקרית, העמלה הזו בד"כ כמעט זהה או לפחות עד כמה שלנו ידוע, מדויקת בין הבנקים.

אמנון כהן: 1.21 בנק הפועלים; לאומי, 1.21 ש"ח; דיסקונט, 1.21; מזרחי, 1.21; דמי ניהול חשבון עו"ש, 10 ש"ח כ"א מהם.

אמנון כהן: ז"א, איכשהו כולם מתיישרים לקו מסוים.

אמנון כהן: אז אם יהיה 2 ש"ח - כולם יעשו 2 ש"ח.

גלית אבישי: האחרונות, לגבי העמלות, היא בדיוק מה שהיו"ר ציין.

גלית אבישי: בנק אחד מעלה מחירים, מיד מתיישרים אחריו יתר הבנקים.

גלית אבישי: כלומר, שהסימפטומים האלה ממחישים ולא צריך להיות כלכלן דגול, בשביל להבין.

גלית אבישי: ממחישים כשל שוק רציני.

גלית אבישי: כשל שוק שזקוק לפתרון.

גלית אבישי: אין לו פתרון נקודתי בזמן העלאת מחירים נקודתית היום בתקופה של מיתון, שזה ודאי דורש התערבות.

גלית אבישי: בתקופה של מיתון כל עסק אחר, מנסה לעשות הכל ולצמצם בצד של ההוצאות, על מנת לא לפגוע בלקוחות.

גלית אבישי: כי הם יודעים שלקוחות יצביעו ברגליים.

גלית אבישי: כך דואג כל מגזר שמצוי בתחרות.

גלית אבישי: מגזר שלא מצוי בתחרות, יכול להרשות לעצמו לא לצמצם בצד של ההוצאות.

גלית אבישי: אלא להעלות את ההכנסות.

גלית אבישי: זה מאוד פשוט.

גלית אבישי: לעלות את ההכנסות וזה מה שקורה בפועל.

גלית אבישי: ואנחנו מצויים במיתון.

גלית אבישי: לא רק זה, אני חושבת שמבחינה מערכתית, מבחינה משקית, אנחנו מדברים על מצב של משק שמצוי במיתון.

גלית אבישי: כולנו יודעים שבמשק שמצוי במיתון, ההכנסה התלויה אצל האזרח, אצל הצרכן, היא פקטור מאוד משמעותי.

גלית אבישי: התפקיד של המדינה והמוטיבציה המרכזית של מדינה, לדאוג להכנסה תלויה גדולה, כמה שיותר אצל הציבור.

גלית אבישי: אנחנו יודעים שהיקף העמלות, ובכלל היקף הריבית.

גלית אבישי: גם יש לנו עוד בעיה שהיא סימפטומטית, פער הריביות - הוא פער בעייתי מאוד בכל מה שנוגע למשקי הבית.

גלית אבישי: אנחנו יודעים שהתשלום עבור עמלות, הוא למעלה מ1,000- ש"ח בשנה למשקי הבית.

גלית אבישי: זה הרבה מאוד כסף.

גלית אבישי: התשלום הכולל, שכולל בתוכו גם ריביות ותשלומי אשראי נוספים, מגיע לאלפי ש"ח.

גלית אבישי: שוב, אנחנו מדברים על הכנסה תלויה.

גלית אבישי: על ראיה משקית.

גלית אבישי: יש פה בעיה.

גלית אבישי: אם לוקחים את הכל ביחד ושואלים את השאלה העקרונית, מה קורה, איך יכול להיות שמערכת שמגלגלת כל-כך הרבה כספים, שרמת פיזור ההוצאה היא כל-כך גדולה ונוגעת לכל משק בית, מצוי בכשל שהוא כל-כך רציני.

גלית אבישי: איך יכול להיות שהגופים הרבולטורים לא עושים.

גלית אבישי: איך יכול להיות שהמחלה הזו, היא כמו מזג אויר.

גלית אבישי: זה מה יש ואין מה לעשות.

גלית אבישי: ברור שניתן לעשות משהו.

גלית אבישי: קודם כל לחפור את הסימפטומים וגם למצוא פתרונות לבעיה.

גלית אבישי: אני רוצה להתייחס לשאלת בנק ישראל.

גלית אבישי: לשאלה מה קורה שקיים פיקוח, מה תפקידו של הפיקוח והאם קיים איזה שהוא כשל מובנה בתפקיד הפיקוח, שמונע ממנו לעשות את מה שצריך לעשות בשוק שהוא שוק בעייתי.

גלית אבישי: לדעתי, ואני גם מוכנה להביא את החומר בכתב, שמצדיק את העמדה הזאת.

גלית אבישי: יש כשל מובנה בתפקיד הפיקוח באשר הוא.

גלית אבישי: ז"א, אני מתייחסת פה גם למפקח על הביטוח וגם המפקח על הבנקים.

גלית אבישי: הגופים האלה כשההצדקה לקיום שלהם, היא לדאוג לאזרח.

גלית אבישי: בעצם הדאגה לאזרח היא בשני מישורים.

גלית אבישי: אחד, היא דאגה ליציבות.

גלית אבישי: שזה דבר חשוב מאין כמוהו.

גלית אבישי: שהגופים האלה, הם המפקחים יתפקדו, אבל מצד שני, גם ישמרו על היציבות.

גלית אבישי: התמוטטות של בנק, יפגע בכולנו וגם במשקי הבית.

גלית אבישי: זה צד אחד של הפיקוח.

גלית אבישי: ופה הפיקוח עושה מלאכה נאמנה.

גלית אבישי: אבל יש עוד תפקיד לפיקוח.

גלית אבישי: זה שבנק יתמוטט.

גלית אבישי: אז נכון שזה יכול לקרות.

גלית אבישי: אבל עדיין אתה רואה שבסה"כ, הם עושים את הכל על-מנת למנוע את זה.

גלית אבישי: הבעיה מתחילה בהגנת הצרכן.

גלית אבישי: יש מתח מובנה בין תפקיד הפיקוח בעניין היציבות לבין תפקיד הפיקוח בכל מה שקשור להגנת הצרכן.

גלית אבישי: לדוגמא, אם אני הייתי המפקח על הבנקים, אני לא יודעת איך הייתי מתמודדת עם שאלה כזאת.

גלית אבישי: בנק אחד, יודעים שהוא מתנהל טוב בהפרה בוטה של החוק.

גלית אבישי: ההפרה אם היא תתגלה לציבור - יכולה לחשוף את הבנק לנזק אמיתי.

גלית אבישי: תביעה ייצוגית יכולה למוטט את הבנק.

גלית אבישי: מה יעשה המפקח על הבנקים?

גלית אבישי: האם הוא יבוא ויודיע לציבור, יש פה בעיה, בעיה מהותית.

גלית אבישי: או שינסה לפתור את הבעיה ולפתור אותה בחדרי חדרים, על מנת לא לחשוף את הבנק להתמודדות.

גלית אבישי: הכשל המובנה, נתתי איזה שהיא אמירה תיאורטית.

גלית אבישי: אין תרחיש כזה כרגע במציאות.

גלית אבישי: אבל עצם העובדה שאנחנו לוקחים תפקיד של גורם מסוים לקצה, ובוחנים אותו ורואים שקיים כשל מובנה.

גלית אבישי: מחייב אותנו להתמוטטות עם הבעייתיות, עם המתח המובנה שקיים שם.

גלית אבישי: אם יש תפקיד כאן של המערכת, היא לבדוק קודם כל האם מתקיים אותו כשל מובנה.

גלית אבישי: איך התמודדה המערכת בכשלים ובבעיות כאלה עד היום.

גלית אבישי: איך מתמודדת המערכת עם הכשל המובנה, כשל השוק שקיים בתחום, איזה פתרונות שהיא נותנת מעבר לפנייה לראשי הבנקים בתקופה של מיתון, אל תעלו מחירים.

גלית אבישי: האם קיימת התמודדות כזו - או שלא קיימת.

אמנון כהן: באמת כוונת

אמנון כהן: כם לעשות על-מנת להגביר בצורה משמעותית את השקיפות ותעריפי העמלות.

אמנון כהן: דיברנו על תחרות.

אמנון כהן: אילו מגבלות חלות על בנקים זרים, שמעונינים לפעול בישראל.

אמנון כהן: האם יש מגבלות כאלה.

אמנון כהן: בשנים האחרונות, אנחנו לא רואים שקמים עוד גופים של תחרות יותר גדולה.

אמנון כהן: האם יש בעיה.

אמנון כהן: בשנים האחרונות, אני רוצה לדעת, כמה רשיונות ניתנו לבנקים חדשים שיכנסו לשוק, שיוכלו לפעול ולעשות, וכמה נדחו.

אמנון כהן: אם יש סיבות משמעויות שהם נדחו.

מוטי פיין: וסבור בניגוד למה שהיא חושבת.

מוטי פיין: שהעובדה שלמפקח על הבנקים, יש גם את הכובע להגן על הצרכן הבנקאי, דהיינו הלקוח.

מוטי פיין: וגם לשמור על יציבות הבנקים.

מוטי פיין: אני חושב שזה דווקא דבר מבורך.

מוטי פיין: היא העלתה את האפשרות של פשיטת רגל.

מוטי פיין: אני סבור שהמפקח על הבנקים יש לו מספיק אינטגרטי כדי לפעול לטובת הצרכן, מספיק יושר ומה שהוא עושה במהלך כל השנים האחרונות, דרך כל המפקחים.

מוטי פיין: וגם ידע לטפל בצורה הטובה ביותר, שאם יקרה איזה שהוא מצב שכתוצאה מכספים שצריכים להגיע ללקוחות, והבנק יהיה בסכנה של פשיטת רגל - הוא ידע לטפל בזה בדרך הטובה ביותר.

אמנון כהן: ישראל מישהו שפועל בפעילות עבריינית, כמו שאתה אומר, אז מי צריך לפקח עליו?

אמנון כהן: אם יש דבר כזה.

רן כהן: קורה בבנק גדול ולא הייתם מגלים את זה.

רן כהן: אז זה לא היה 250 מיליון ש"ח - זה היה 250 מיליון דולר.

מוטי פיין: של הבנקים.

מוטי פיין: שיקולים עסקיים.

מוטי פיין: מי שצריך לגלות עבריינים זה המשטרה.

מוטי פיין: ברגע שיש מעילות.

מוטי פיין: המפקח על הבנקים לא יכול לעבוד כחוקר פלילי לצורך גילוי עבריינים.

מוטי פיין: לא זה תפקידו של המפקח על הבנקים.

מוטי פיין: והשאלה הרחבה הזאת נדונה בכל מיני מוסדות וגופים, שבודקים את עבודת הפיקוח על הבנקים.

מוטי פיין: ואני לא חושב שאני בשתי דקות אוכל לענות על העניין הזה.

מוטי פיין: יש לי מספיק נושאים לענות עליהם.

מוטי פיין: אני הגבתי למה שאמרה גב' אבישי.

מוטי פיין: ועוד מילה אחת לעניין הזה.

מוטי פיין: אני לא סבור שהמפקח על הבנקים יטפל בנושא כזה, אם יקרה, בחדרי חדרים כדי שאף אחד לא ידע, אלא הוא ידע שאם יש איזה סיכון לבנק, הוא יטפל בו בצורה הנאותה והנכונה והשקופה ביותר.

מוטי פיין: בעניין העמלות.

מוטי פיין: המפקח על הבנקים לא צריך לקבוע, לא שיקולים עסקיים ולא מדיניות של בנקים.

מוטי פיין: המפקח על הבנקים יש נגדו גם טענות בעיקר בימים האחרונים, על התערבות יתר בענייני הבנקים.

מוטי פיין: דווקא בימים האלה, בעניין העלאת התעריפים של בנק לאומי.

מוטי פיין: יש נגדנו טענות שהתערבנו יותר מדי.

מוטי פיין: שיהיה גילוי נאות.

מוטי פיין: הוא עושה השוואות בין הבנקים, כדי שהציבור ידע מה יותר כדאי לו.

מוטי פיין: הוא משתדל דווקא להימנע בשיקולים העסקיים של הבנקים.

מוטי פיין: וההתערבות שלנו בימים האלה, היא דווקא חריגה ואנחנו התערבנו דווקא על רקע העיתוי של ההעלאה הזאת, שהבנקים רצו להעלות.

מוטי פיין: זה בפעם הראשונה שמורידים לשכירים שכר במגזר הציבורי.

מוטי פיין: המשק במצב של מיתון.

מוטי פיין: מדד המחירים יורד.

מוטי פיין: אנחנו סברנו שלא היתה מספיק רגישות בעיתוי הזה להעלות את העמלות.

מוטי פיין: ואנחנו הודענו שאנחנו בעיתוי הזה, חושבים שזה לא סביר להעלות.

מוטי פיין: צריכים להתערב בשיקולים העסקיים של הבנקים.

מוטי פיין: אנחנו לא סבורים שצריך להיות פיקוח על עמלות הבנקים.

מוטי פיין: כי פיקוח זה דבר רע.

אילן ליבוביץ: במגזר הפרטי אין תחרות - במגזר העסקי יש תחרות.

רן כהן: מופקרת ללא כל הגנה.

רן כהן: על מה אתם סומכים?

רן כהן: סומכים על מנגנון השוק.

רן כהן: כאילו יש תחרות ובתחרות הזאת כל הבנקים מורידים עמלות, מתוקף התחרות ביניהם.

רן כהן: אבל מה שמסתבר זה שאין גם תחרות.

רן כהן: אלא מה שיש בעצם, זה מעין התאמה בין כל הבנקים וכל בנק שמעלה את העמלה, האחרים מתיישרים לפיו.

רן כהן: כלומר, הקורבן הוודאי - זה האזרחי הישראלי במשפחה הפשוטה.

רן כהן: מר פיין, תאמין לי אני מכיר את עבודת הממונה על ההגבלים העסקיים.

רן כהן: אני שואל מה בנק ישראל והמפקח על הבנקים, עושה לטובת האזרח הישראלי?

מוטי פיין: ירדו.

מוטי פיין: זה שיהיה עליהם פיקוח.

מוטי פיין: אנחנו סבורים שפיקוח זה דבר רע, כי הצרכן ישלם את זה במקום אחר.

מוטי פיין: בשיקולים העסקיים של הבנקים.

מוטי פיין: אנחנו נקטנו שורה של צעדים בשנים האחרונות להקל את המעבר מבנק לבנק.

מוטי פיין: אתה מנית בתחילת דבריך את העניין שאי אפשר להעביר תכניות חסכון.

מוטי פיין: דרך אגב, הנושא היחיד שלא במגרש שלנו - אלא במשרד האוצר.

מוטי פיין: התעשייה והמסחר.

מוטי פיין: אנחנו הגבלנו את המחיר של העברות ניירות ערך מבנק.

אמנון כהן: ילדים ואני שמתי להם גדיש כזה או אחר.

אמנון כהן: אני לא מרוצה, רוצה לעבור.

אמנון כהן: נשארו עוד חמש שנים עד פקיעת הזמן של תכניות חסכון.

אמנון כהן: למה אני צריך להיות כבול.

מוטי פיין: המחיר בשיעור ניכר, כדי שיהיה לך קל לעבור.

מוטי פיין: אתה רוצה להעביר את ניירות הערך שלך מבנק לבנק, הגבלנו את שיעור העמלה, שלבנק מותר לגבות בעת מעבר מבנק לבנק; להעביר מט"ח מבנק לבנק בארץ, הגבלנו את המחיר.

מוטי פיין: הסכמה ליצירת שעבוד פריט מסוף בבנקים למשכנתאות, הגבלנו את המחיר.

מוטי פיין: נקטנו שורה של צעדים.

מוטי פיין: פרט לעניין הזה שאתה הזכרת, של העברת תכנית חסכון מבנק לבנק.

מוטי פיין: אני סבור שעשינו הכל כדי שהמעבר מבנק לבנק יוקל.

מוטי פיין: אנחנו גם הטלנו חובות על בנק שאתה רוצה לעבור אליו.

מוטי פיין: הבנק שאתה רוצה לעבור אליו, יעשה את כל שורת הצעדים אצל המוטבים כדי שהוראות הקבע שמשולמים בחשבון שלך, יעברו באופן אוטומטי כמעט למגרש החדש.

מוטי פיין: במחירים של השיקולים העסקיים של העמלות, אנחנו לא מתערבים.

מוטי פיין: אין לנו כוונה להתערב.

מוטי פיין: אנחנו חושבים שזה רע להתערב.

מוטי פיין: את כל הרקע מסביב שקשור בגילוי נאות, במעבר מבנק לבנק.

מוטי פיין: הגב' שיושבת פה, שממונה על העמלות, מפרסמת חדשות לבקרים, השוואות של סל שירותים של בנקים שונים.

מוטי פיין: אנחנו לא סבורים שזה כל-כך קשה לעבור מבנק לבנק.

אילנה תמיר: לחמש שנים.

רן כהן: הבנקים על נפשו של הציבור שיעבור ממקום למקום?

רן כהן: כאשר 70% מכל הקיבולת של הבנקים נמצאת בשני בנקים.

רן כהן: אתה מרגיש שיש תחרות אמיתית.

רן כהן: אני לא מרגיש שמישהו מתחרה עלי.

אילן ליבוביץ: הבנקים.

אילן ליבוביץ: לאט לאט.

מוטי פיין: עמלות והבנקים האחרים, אומרים O.K, אנחנו נעשה את אותו דבר.

מוטי פיין: אם קוראים לזה תיאום, אז שיפעלו נגדם עפ"י החוק.

מוטי פיין: אם מהצד השני, מישהו יקרא לו תחרות משוכללת, אז אולי זה תחרות משוכללת.

מוטי פיין: אבל אני מזכיר, שבתחום העמלות יש פחות תחרות.

מוטי פיין: בתחום הפיקדונות יש הרבה יותר תחרות.

מוטי פיין: והפתרון של להטיל פיקוח על תעריפי העמלות, הוא פתרון רע.

מוטי פיין: אני לא מכיר אלטרנטיבה אחרת כרגע.

רן כהן: כממונה על שני פרמטרים.

רן כהן: האחד, זה על היציבות של הבנקים, כי זה מערכת באמת מאוד מאוד חשובה למערכת הפיננסית של המדינה.

רן כהן: והדבר השני, כנציג הציבור כלפי המערכת הזאת.

רן כהן: אז במה אתם נציגי הציבור.

מוטי פיין: הבנקים.

מוטי פיין: נקודה.

מוטי פיין: אנחנו נעשה את כל מה שמסביב, כדי שיהיה לך יותר אינפורמציה.

מוטי פיין: אנחנו עושים השוואות כדי שתדע איפה יותר כדאי לך לשים את הכסף.

רן כהן: תיאום העמלות?

מוטי פיין: הנושא.

מוטי פיין: הוא מצוי בעניין.

מוטי פיין: הוא בודק אם יש בעניין תיאום מחירים.

מוטי פיין: חה"כ רן כהן יצר רושם כי איננו עושים דבר.

מוטי פיין: יש לנו תחום שנקרא, יחסי בנק-לקוח.

מוטי פיין: יש שמה עשרות הוראות לבנקים שמחויבים כלפי הלקוחות לעשות אותם.

מוטי פיין: איך צריך לסגור חשבון, יש כל מיני דברים שעל הבנקים למלא.

מוטי פיין: יצרנו.

מוטי פיין: שכל אלה פועלות לטובת הלקוחות.

רן כהן: נגד הבנקים.

רן כהן: ואולי גם עוד דבר, איך זה יכול להיות שהגענו למצב שבו יש איזה 250, 260 עמלות.

רן כהן: אזרח ישראלי ששם כספו בבנק, הוא לא בבית-סוהר עם כל הכבוד.

רן כהן: זה לא שאתם מחליטים לגביו הכל.

מוטי פיין: משום שקבענו שיש רק 30, אז שכנך משמאל ישלם את מה שאתה אמור לשלם בעמלה אחרת.

מוטי פיין: הבנקים לא יוציאו את ההוצאות שיש להם בגין פעולה כזאת חריגה.

מוטי פיין: אינו בהכרח קיפוח של הלקוח.

מוטי פיין: משום שאם לקוח משלם בעבור בדיוק מה שהוא עשה.

מוטי פיין: של עמלות.

מוטי פיין: זה שיש 200 עמלות, אתה לא מעורב בכל ה200-.

מוטי פיין: אני מוכן לשים את ראשי שמשק בית ממוצע, משלם מעט מאוד של סוגי עמלות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: פשוט מאוד.

מוטי פיין: בעניין הזה.

מוטי פיין: אנחנו הכרחנו את הבנקים בכללי גילוי הנאות החדשים לפרסם לוח עמלות עיקריות.

מוטי פיין: לוח מתומצת, שהיה בזמנו מורכב מ30- עמלות, הכנסנו בפנים 80, כדי שאנשים יראו בגדול, איזה סוגי עמלות קיימים.

אמנון כהן: במדינת ישראל?

מוטי פיין: שהעניין לא תלוי, לא בבנק ישראל ולא בשום דבר אחר.

מוטי פיין: הבנקים מחו"ל לא נכנסים לארץ.

אמנון כהן: עליהם.

מוטי פיין: למרבה הצער, המצב הכלכלי והביטחוני של המדינה לא נתן להם רצון לעבוד שם.

רן כהן: לטובת האזרח.

מוטי פיין: לעבירות פליליות.

מוטי פיין: אנחנו כשנתקלים חשד לעבירות פליליות, אנחנו מעבירים את החומר לפרקליטות המדינה-מיסוי.

מוטי פיין: שם יש לנו כמה וכמה נושאים שבמהלך השנים האחרונות העברנו אליהם.

מוטי פיין: אם זה כתוצאה שגילינו עבירות על חוק שיקים ללא כיסוי; אם זה כתוצאה מכך שגילינו עבירות שניכו מלקוחות עמלות שלא מרצונם.

אילן ליבוביץ: בנק מסוים.

אילן ליבוביץ: להעביר תלונה למישהו אחר שהוא יטפל - זה בסדר.

אילן ליבוביץ: אבל אמרת שאתם נוקטים סנקציות.

מוטי פיין: אנחנו שיפרנו את הנהלים באותו בנק.

רן כהן: מאוד מעניין אגב, מה הם?

רן כהן: אבל אולי באמת אתם במצב שאין לכם מספיק כלים כדי להפעיל את הסנקציות ולכן את לא אומר לנו למה סנקציות שלכם.

מוטי פיין: שלמה של בנק.

מוטי פיין: דבר שלישי, אנחנו פעלנו להחזרי כספים.

מוטי פיין: בדוח האחרון של המפקח על הבנקים, מאוזכרת רשימה שלמה של כספים שהגיעו למיליוני ש"ח, שאנחנו דאגנו שיחזירו ללקוחות.

מוטי פיין: כתוצאה מבירור התלונות שלנו.

רן כהן: אם אתה תופס אותם - אז הם מחזירים.

רן כהן: אם אתה לא תופס - הם הצליחו.

מוטי פיין: של אשראי ניירות ערך, שהיתה בנק הפועלים.

מוטי פיין: כ8- עד 10 אנשים, מנהלים די בכירים, שילמו בתפקידם.

אמנון כהן: בשוק ההון, אם אני רוצה להעביר את החסכון שלי ורוצה לעבור לבנק אחר.

אמנון כהן: למה אתה לא מאפשר לי לעבור?

ידין ענתבי: תכניות חסכון.

ידין ענתבי: אבל אני כן אענה על השאלה ששאלתם לגבי פקיעה או שבירה של תכניות חסכון.

ידין ענתבי: השאלה הזאת היא כבר לא רלוונטית.

ידין ענתבי: מאז הרפורמה הגדולה שנעשתה וכוננה בתחילת השנה.

ידין ענתבי: למעשה הממשלה החליטה לבטל את החוק לעידוד החסכון.

ידין ענתבי: ותכניות חסכון חדשות כבר לא נפתחות.

ידין ענתבי: אין יותר תכניות חסכון שהמדינה נותנת להם הטבת מס.

ידין ענתבי: ולכן כל תכנית חסכון שזה יותר אולי נקרא לזה "עממית" זה תכנית חסכון או הסדרים או תכניות שנפתחות ע"י לקוחות של הבנקים בבנקים, האחריות המוחלטת היא של הבנקים לעניין הזה.

ידין ענתבי: הם קובעים גם את הריביות וגם את תנאי השבירה.

ידין ענתבי: המפקח על הבנקים יכול לענות על זה קצת יותר.

אמנון כהן: חמש שנים.

אמנון כהן: אני רוצה היום לעבור לבנק אחר.

אמנון כהן: אבל הוא אומר לי, אתה רוצה לעבור - אתה יכול לעבור.

אמנון כהן: אבל את החסכון צריך לשבור אותו.

אמנון כהן: אני רוצה להעתיק אותו לבנק שלי שאני עובר אליו.

אמנון כהן: למה אני לא יכול להעתיק אותו?

ידין ענתבי: חסכון ישנות, המח"מ של תכניות החסכון האלה, לפי מה שנאמר לי, זה סדר גודל של שנתיים.

ידין ענתבי: כלומר, תוך שנתיים הרוב המוחלט של התכניות האלו כבר ייעלמו.

ידין ענתבי: ובגלל זה השאלה הזאת היא כבר מתייתרת.

ידין ענתבי: אין כבר בעיה של העברת תכניות חסכון.

ידין ענתבי: אין תכניות חסכון ל15- שנה.

ידין ענתבי: תכניות החסכון האלה הם הרבה יותר קצרות.

אליעזר גולדברג: ההוראה של האוצר מאפשרת העברה מבנק לבנק.

אליעזר גולדברג: הבעיה היא בתכניות חסכון, לא בקופת גמל.

ידין ענתבי: החשבון ולסגור את השיקים, ולהעביר את כל הוראות הקבע ולבטל את כרטיסי האשראי.

אמנון כהן: שאמרתי בפתיח, על חברות האשראי שנותנים את השירותים ועמלות צולבות.

אמנון כהן: אני רוצה לדעת את גובה העמלות, ואם אפשר - שתהיה רק עמלה אחת.

אמנון כהן: בשביל מה צריך צולב.

מירי ביטון-זאורי: בידיעות אחרונות, שאומרת, הבונוסים חוזרים.

מירי ביטון-זאורי: ושם היתה הערכה עיתונאית שבנק הפועלים עומד להרוויח X, יהיה מאוד רווחי בשנת 2003.

מירי ביטון-זאורי: ולפיכך הוא ישלם בונוסים לבכיריו כי אלה כללי התגמול בבנק.

מירי ביטון-זאורי: נוצר הרושם כביכול, שחולקו לאחרונה בונוסים.

מירי ביטון-זאורי: אז קודם כל, אנחנו לא אחראים להערכות עיתונאיות, אפילו של אנליסטים.

מירי ביטון-זאורי: הבנק מפרסם מדוחות כספיים.

מירי ביטון-זאורי: הוא פרסם דוח כספי לרבעון הראשון בלבד של שנת 2003.

מירי ביטון-זאורי: דרך אגב, אנחנו לא מתנצלים, אנחנו עובדים קשה כדי שהבנק יהיה רווחי ומצליח.

מירי ביטון-זאורי: מהי מדיניות השכר והתגמול בבנק, לשכירים.

מירי ביטון-זאורי: הבנק כחברה ציבורית, פרסם דוחות לרבעון הראשון של שנת 2003 בלבד.

מירי ביטון-זאורי: הדוחות השנתיים של 2002 פורסמו.

מירי ביטון-זאורי: בשנת 2002 הרווחיות של בנק הפועלים היתה נמוכה ולפיכך לא שולם בונוס לאף אחד מבכירי הבנק.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו סבורים וכך אנחנו נוהגים, שצריך להיות קשר ישיר בין הביצועים העסקיים שלנו ושל המנהלים שלנו, לבין התגמול והשכר שהם מקבלים.

מירי ביטון-זאורי: וכך אנחנו פועלים.

מירי ביטון-זאורי: יש לנו מדיניות מוצהרת של חלוקת תגמול לעובדים ולמנהלים.

מירי ביטון-זאורי: ושהיא עברה אישור של המוסדות המוסמכים של הבנק, קרי הנהלת דירקטוריון ואסיפת בעלי מניות קרי הציבור, משום שאנחנו חברה ציבורית.

מירי ביטון-זאורי: לבכירי הבנק היה נהוג בבנק הפועלים שהם מקבלים בונוס כאשר התשורה להון עוברת את ה7%-.

מירי ביטון-זאורי: כבר לפני שנה הוחמר הרף הזה ועלה לתשורה להון של מעל 8.5%, רק אז זכאים וגם אז, זה במדרגות.

מירי ביטון-זאורי: קרי, הקריטריונים שקוף, הכללים ברורים.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו עובדים מאוד קשה כדי לעשות את הבנק הזה רווחי.

מירי ביטון-זאורי: גם כדי שנוכל לתמרץ את העובדים שלנו.

מירי ביטון-זאורי: אבל לנו אין לנו מושג, ודאי אנחנו לא יכולים להתחייב על זה, בשלב הזה, מה יקרה בסוף שנת 2003, תוצאות שניבא אותם באפריל 2004.

מירי ביטון-זאורי: ואז אם, ואנחנו מקווים שכך יהיה, תהיה רווחיות גבוהה, יהיו בונוסים.

מירי ביטון-זאורי: יו"ר הועדה הזכיר הקפאה.

מירי ביטון-זאורי: ובכן, לא היתה הקפאה, פשוט הבכירים לא היו זכאים השנה לבונוס בגלל התוצאות העסקיות.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו מקווים שבשנה הבאה כן.

מירי ביטון-זאורי: אבל אז יש מדיניות מוצהרת והיא נקבעת ע"י בעלי המניות של חברה ציבורית.

מירי ביטון-זאורי: ואני חושבת שהם המבקרים שלנו וגם הלקוחות שלנו לצורך העניין, הם המבקרים שלנו.

מירי ביטון-זאורי: והמדיניות שלנו לחלוטין בעניין הזה, שקופה, פתוחה כגוף ציבורי.

מירי ביטון-זאורי: המכתב שנשלח מהבנק ליו"ר הועדה, מפרט את העמדה שלנו ביחס למעמדו של בנק הפועלים כבנק פרטי, שהופרט לפני כמעט שש שנים.

מירי ביטון-זאורי: מאז אנחנו לא מבוקרים ע"י המוסד שנקרא, מבקר המדינה.

מירי ביטון-זאורי: אם כי אנחנו כמובן כבנק מבוקרים ע"י יותר גופים ומפקחים ורבולטורים מאשר ציבורי אחר.

מירי ביטון-זאורי: כיוון שהמספר של מאות עמלות נזרק כל הזמן, ומה שאני אומרת, זה בדיקה מתוך בנק הפועלים, מכיוון שנתח השוק שלנו גדול, אני חושבת שהוא אינדוקטיבי.

מירי ביטון-זאורי: אז זה נכון שיש 230 עמלות בתעריפי הבנק.

מירי ביטון-זאורי: זה באמת לא רלוונטי למרבית עם ישראל.

מירי ביטון-זאורי: הייתי אומרת שלמעלה מ90%- מהלקוחות זה לא רלוונטי.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו מוצאים שיש 36 עמלות שכיחות למשקי בית, שהם בשכיחות יחסית גבוהה.

אמנון כהן: וכאלה, 7,8 עמלות יכנס לאחד.

אמנון כהן: שאני אדע - אני צרכן.

אמנון כהן: אני לא יכול לעקוב.

אמנון כהן: אפילו אם אני בעמלה מסוימת משתמש פעם אחת בחיים שלי, יכול להיות.

אמנון כהן: אבל לפחות שאני אדע על מה אני שילמתי.

מירי ביטון-זאורי: מידע.

רן כהן: במדינת ישראל.

מירי ביטון-זאורי: העיקריות שהוא משלם.

מירי ביטון-זאורי: יש את מה שאנחנו קוראים, חוק בבולה, או גילוי נאות שהבנקים ביקשו לאחרונה להפעיל אותם במלואם החל מראשית ינואר 2004 משום שהבנקים לא יכלו להיערך.

מירי ביטון-זאורי: זה היה צריך להתחיל ב1.7.03- וזה נדחה לבקשת הבנקים וגם באישור של בנק ישראל.

מירי ביטון-זאורי: מכיוון (מותר לי כאן כמשקיפה מהצד ולא כאשת בנק הפועלים להגיד) שבשנה האחרונה היו חוקים רבים שהטילו מעמסות בלתי אפשריות על המערכים השונים בבנקים.

מירי ביטון-זאורי: קחו את הרפורמה במס, דבר שהוא יוצא דופן.

מירי ביטון-זאורי: זה קרה רק השנה.

מירי ביטון-זאורי: חוק נתוני אשראי עבר השנה.

מירי ביטון-זאורי: החוק למניעת הלבנת הון.

אילן ליבוביץ: ל1.7.03-, אתמול נדחה שוב.

מירי ביטון-זאורי: וכספיות רציניות ביותר על הבנקים.

מירי ביטון-זאורי: בבנק הפועלים השנה זה נאמד ב 120- שנות אדם.

מירי ביטון-זאורי: כל החוקים והעיתונים הרבולטורים ואנחנו לא מפיצים בגין העניין הזה.

מירי ביטון-זאורי: אני רוצה לדבר על הרעיון של קיבוץ העמלות לקבוצות יותר קטנות.

מירי ביטון-זאורי: ואני אמרתי קודם, שאני מרגישה נוח משום שבנק הפועלים רק בדיוק לפני שלושה חודשים, השיק את המסלולים שבעצם הרעיון מאחרי העניין, זה קיבוץ של כל עמלות העו"ש השכיחות במסלול מסוים, במחיר קבוע מראש.

מירי ביטון-זאורי: כאשר הלקוח יודע איזה סוגי פעילות נכללים בתוך המסלולים.

מירי ביטון-זאורי: הצגנו ארבע קבוצות כאלה של מסלולים, וכל אחד אמור לבחור עפ"י הצריכה הבנקאית שלו.

מירי ביטון-זאורי: כלומר, כמה שירותים הוא יצטרך בחודש.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו השארנו גם את השיטה הקיימת כאופציה.

מירי ביטון-זאורי: יש אפשרות ללקוח לבחור.

מירי ביטון-זאורי: אנחנו חושבים שבזה אנחנו מעצימים את הלקוח.

מירי ביטון-זאורי: עשינו את המעבר כאן.

מירי ביטון-זאורי: ז"א, כל חודש אם בחרת במסלול הלא נכון - תוכל לעבור למסלול אחר ללא תשלום.

מירי ביטון-זאורי: ההצטרפות היא חינם.

מירי ביטון-זאורי: המעבר הוא חינם.

מירי ביטון-זאורי: גב' אבישי יודעת על זה, זה היה חלק מהרצון שלנו להיענות לבעיות שיש לנו עם הלקוחות שלנו.

מירי ביטון-זאורי: אני לא צריכה להגיד לכם כבנק שיש לו נתח שוק כל-כך גדול, זה אינטרס כמעט קיומי שלנו.

מירי ביטון-זאורי: גם חשוב לשמור את הלקוחות שלנו ושיהיו מרוצים.

מירי ביטון-זאורי: שאתה רוצה לצרוך אותה.

מירי ביטון-זאורי: למשל, יש לנו מסלול של 19 ש"ח שהוא כולו בשירות עצמי.

מירי ביטון-זאורי: הרבה מאוד אנשים מוציאים כסף מהמכונה ומפקידים שיק בתיבת שירות, ומתקשרים בטלפון לקבל יתרה.

מירי ביטון-זאורי: כלול בזה כל העמלות, כל עמלות העו"ש והפיקדונות.

מירי ביטון-זאורי: לבקשת הפיקוח על הבנקים, הם באמת הטילו עלינו לכלול עוד מספר עמלות בנושא הזה.

מירי ביטון-זאורי: ויש מחיר קבוע, אם חרגת.

מירי ביטון-זאורי: אם חרגת בפעולה ע"י בנקאי, תמיד זה יעלה 5 ש"ח.

מירי ביטון-זאורי: ואם חרגת במכשיר עצמי, אם בחרת במסלול שהוא מוגבל, זה 1.20 ש"ח.

מירי ביטון-זאורי: זה נושא חדשני בישראל אבל הוא קיים בעולם.

מירי ביטון-זאורי: אני חושבת שזה בא לפטור את חלק מהטענות.

מירי ביטון-זאורי: זה יותר חלק מאותם בעיות לגבי החוסר השקיפות.

מירי ביטון-זאורי: נכון לאתמול, אנחנו קרובים ל- 100 אלף לקוחות שהצטרפו.

מירי ביטון-זאורי: ואנחנו שוקדים עכשיו על פיתוח למסלולים נוספים לקבוצות אוכלוסייה, שהמלצנו להם לא להצטרף כמו קשישים שמשלמים פחות מ19- ש"ח לחודש, אז לא כדאי להם להצטרף למסלול.

מירי ביטון-זאורי: כמו צעירים וחיילים וגם ללקוחות עסקיים.

אילנה תמיר: תחשיבים מקצועיים.

אילנה תמיר: ואלמלא הנושא של רגישות ציבורית, אולי היינו בכלל נראים במקום אחר ובאופן כללי אפשר לומר, שהעמלות בעולם הרבה יותר גבוהות.

אילנה תמיר: העמלה משקפת עלות שכרוכה בשירות.

אילנה תמיר: אם לא תתמחר נכון את השירותים, מה שיקרה לך זה שזה פשוט לא המס על ריביות.

אילנה תמיר: ואם יעשו עלויות גם על מי שלא נזקק לשירות כזה שבגינו גובים עמלה - אז ברור שיש לך סבסוד צולב.

אילנה תמיר: ודאי לא מערכת שאתה יכול למדוד אותה ככדאית מבחינה כלכלית.

אילנה תמיר: השירותים לא נוצרים מעצמם וצריך להשקיע משאבים במתן השירות.

אילנה תמיר: הבנקאות הישראלית במובן הזה היא יחסית מאוד מתקדמת לעולם.

אילנה תמיר: נותנת הרבה מאוד שירותים, לא בהיקפים ולא בגיוון שניתן בעולם כולו.

אילנה תמיר: אתה תיגש לבנק בארה"ב הוא יודע מה זה דולר.

אילנה תמיר: מה הוא בכלל יודע אפילונדרי או יורו, מי שמע בכלל ללקוחות שהם דומסטיק.

אילנה תמיר: מה הוא יודע על אפיק הצמדה למדד או אפיק לא צמוד בכלל.

אילנה תמיר: כל מגוון המוצרים מבחינת הפיקדונות והאשראיים שניתן במדינה וגם בצד העמלות.

אילנה תמיר: זה לא עמלות, אני אתחיל מהשירותים, מגוון השירותים הגבוה, שמצריך עמלות ספציפיות לכל שירות.

אילנה תמיר: יש בבל"ל, אני יודעת גם שבפועלים, אין לי מושג לגבי בנקים אחרים.

אילנה תמיר: אני אדבר בשמנו.

אילנה תמיר: יש לנו היום מערכת תמחור לגבי עלויות מאוד מאוד משוכללת.

אילנה תמיר: כמה עלה לנו כל פעולה ומה עלות להפעלה.

אילנה תמיר: כל חברה ציבורית, יש לה בפנים את הכוס בניפטאליס שלה.

אילנה תמיר: כל חברה ציבורית או פרטית שיודעת כמה עולה לה לייצר מוצר וכמה הכנסה שהיא יכולה להפיק בגינו.

אילנה תמיר: שהיום כל סניף וכל חטיבה עסקית וכל לקוח, הוא מעין יחידת רווח.

אילנה תמיר: אתה אפילו תמצא מצבים לפעמים שיכול להגיד לך הפקיד שמטפל בלקוח, אני לא עושה את השירות הזה, בסופו של דבר אני ניזוק.

אילנה תמיר: כי מצד אחד, אני גובה הכנסה מעמלה כזאת וכזאת.

אילנה תמיר: והתוצאה היא והשירותים כמחייבים, במערכת הפנימית של הבנק, יש גם חיוב בגין עלויות.

אילנה תמיר: והחיוב שלי בגין עלויות הוא כזה שלא מכסה לי את השירות.

אילנה תמיר: גם זה קיים.

אילנה תמיר: זה במאמר מוסגר על התמחור הפנימי שקיים בבנקים.

אילנה תמיר: העלויות.

רן כהן: תוספת.

רן כהן: מה התוספת על התמחור?

רן כהן: לתמחור, כדי שהבנק ירוויח?

אילנה תמיר: לתשובות לשאלות שנאמרו פה.

אילנה תמיר: ושם יש לך, כמה סה"כ ההכנסות מעמלות, איזה היקף הוא מכסה מעלויות התפעול.

אילנה תמיר: זה נתון שאנחנו עוברים עליו כל הזמן.

אילנה תמיר: זה לא עובר את החצי.

אילנה תמיר: עמלות לא מכסות את כל עלויות התפעול שלך.

אילנה תמיר: הם גם לא מכסות (וזה נתון מפורסם לגבי כל בנק) את עלויות הפיתוח.

רן כהן: העמלות לא מכסות את הפעולות.

אילן ליבוביץ: יש פעולה שצריך 10 פקידים שיעשו אותה.

אילן ליבוביץ: ויש פעולה שאפשר לעשות אותה באמצעות מחשב.

אילן ליבוביץ: למה אנחנו צריכים כזה מגוון רחב של פעולות, כשבכל העולם מסתדרים באפיק אחד או שניים של השקעות.

אילן ליבוביץ: למה במדינת ישראל של 6 מיליון, צריך אפיקי הצמדה ליורו, לין ועוד כל מיני דברים .

אילן ליבוביץ: כי זה גם דרך להרוויח כספים בסיכומו של דבר.

אילנה תמיר: שנקרא, מדד עמלות שזה העמלות העיקריות של הבנקים.

אילנה תמיר: אני מדברת על ה16- עמלות שזה בסל העמלות.

אילנה תמיר: ומדד סל העמלות הזה מתפרסם וכשיוצא בנק, שיוצא בראש רשימה שהוא היקר ביותר, הוא חוטף.

אילנה תמיר: הוא חוטף כותרות בעיתונות.

אילנה תמיר: זה לא משנה שהמדד יהיה נניח בבנק אחד, 102.5, ובנק שני 102.4, מספיק שיצא 102.5 - זה 0,1 מתוך כל זה - וכבר הוא הבנק ה-X הזה, הוא הבנק הכי יקר במערכת.

אילנה תמיר: והכותרות גדולות ופוגע בתדמית.

אילנה תמיר: יש איזה שוט או לפחות אימפקט פנימי בבנק מעל ומעבר למה שבכלל עלה כאן בשולחן.

אילנה תמיר: דבר שני, אנחנו מחויבים במסגרת גילוי נאות, במסגרת החוק, על פרסום העמלות העיקריות של הבנקים.

אילנה תמיר: וכל בנק מפרסם.

אילנה תמיר: זה לא רק באינטרנט שלקוחות עולים חדשים לא יכולים להסתכל, אלא בכל לוח.

אילנה תמיר: יש כזה לוח בכל סניף, בכניסה לסניף, שמפרסם את כל העמלות העיקריות של כל בנק.

אילנה תמיר: כך שאם אתה רוצה לדעת מה העמלות.

אילנה תמיר: נניח בל"ל רוצה לדעת מה העמלות של בנק הפועלים גובה על מוצר זה או אחר, כל מה שצריך, גלוי לגמרי, ללכת לסניף next door, להסתכל בלוח המודעות ולראות מה העמלה.

אילנה תמיר: או להרים אפילו טלפון לבנק והבנק יגיד לו גם.

אילנה תמיר: משום שהמידע הזה גלוי.

אילנה תמיר: המידע גלוי לחלוטין.

אילנה תמיר: לא רק המדד של הסל הקטן, אלא מלוא חוברת עמלות.

אילנה תמיר: לפי חוק גילוי נאות היום, אנחנו מחויבים למסור לכל לקוח את כל העמלות שהוא שילם עבורן ברבעון האחרון.

אילנה תמיר: בסיכום רבעוני, את מקבל כמה סה"כ עמלות אתה שילמת לבנק באותו רבעון וגם פיצוי לפי כל אחת מהעמלות ששילמת.

אילנה תמיר: יתירה מזו, חוק גילוי נאות השלב השני שלו היום, אומר, שאתה היום לפני כל פעולה שלקוח מבצע אתך, אתה צריך להגיד לו , אתה רוצה להעביר נייר ערך לבנק אחר; אתה רוצה לפתוח פיקדון ניירות ערך; אתה רוצה להתחיל הוראת קבע; עמלה שתושת עליך; תהיה כזו וכזו.

אילנה תמיר: אם אתה לא רוצה - אל תיקח.

אילנה תמיר: אתה רוצה לברר שאילתות על מידע - העמלה תעלה כך וכך.

אילנה תמיר: אתה לא רוצה - אל תבצע.

אילנה תמיר: אתה אומר, אתה מתבלבל מעודף גודש העמלות.

אילנה תמיר: אתה נכנס לסופר, אתה גם רואה אלפי מוצרים וכל מוצר יש לו מחיר אחר.

אילנה תמיר: אתה גם בסופר, לא אומר לו, תשמע על כל מאות אלפי המוצרים שלך, אני רוצה שיהיה לך רק 5,6 סוגים.

אילנה תמיר: קשיש, או מגזר עסקי כזה או אחר, שזכאי להמתנה, יגידו לך, אתה חייל - אתה פטור.

אילנה תמיר: ואת העמלה הכללית לכל עם ישראל, נניח כחצי אחוז, בהיותך חייל אתה פטור.

אילנה תמיר: וכח-אדם בנושא התפעול בהיקפים אדירים.

אילנה תמיר: וגם פונה וקונה בחוץ שירותים כאלה.

אילנה תמיר: אתה בא לשר האוצר, הוא אומר לך, אין לי.

אילנה תמיר: אני רוצה למשל בתחום שלי להפיק דוח נוסף שיעזור לי לנהל יותר יעיל את מה שאני אחראית על ניהולו.

אילנה תמיר: יש עכשיו מילת קסם.

אילנה תמיר: "אי אפשר", יש דרישת רשויות, עד שלא מסיימים את הרפורמה במס הכנסה, לא מדברים אתך; עד שאנחנו לא מסיימים עכשיו את חוק גילוי נאות לא מדברים אתך".

אילנה תמיר: חלק אדיר מהמשאבים התפעוליים של הבנק מופנה, (אצלנו זה נקרא דרישת רשויות) וכרגע הדבר הכי גדול והכי מהותי, הוא הנושא של הגילוי הנאות ללקוחות לגבי התחשיבים.

אילנה תמיר: אני חושבת בניגוד למה שאמרו פה.

אילנה תמיר: אתה אמרת פה כל העמלות מתיישרות.

אילנה תמיר: עבירה פלילית.

אילנה תמיר: ואני רואה.

אילנה תמיר: ההרגשה פה היתה שיש תחרות רק על הלקוחות העסקיים ואין תחרות על הצרכן הפשוט.

אמנון כהן: אבודים, שבגלל קירבה כזו או אחרת לחברים או בעלי מניות בתוך הבנק, אז יש קשרים כאלה או אחרים, ואז למעשה גורם שיכול להיות עסק מאוד רציני, שיכול באמת להביא הרבה מקומות עבודה, לא נותנים לו את ההלוואה.

אמנון כהן: והאחד, שהוא מקורב קצת להוא או לאחר, מקבל טלפון, ואז למעשה קורה מצב שהם לא בודקים את הדברים לעומקם בגלל שהוא חבר ואז זה מה שיש, חובות אבודים.

אמנון כהן: אולי זה ספקולציה, אבל אני ככה שמעתי.

אילנה תמיר: רואה גידול.

אילנה תמיר: אני אוריד את זה מ4,5- ל4,4- - אני אעלה קיטון.

אילנה תמיר: הדברים, אתה יושב במטה, יש לך דרגים שמטפלים בסמכויות שאתה מאציל על השדה.

אילנה תמיר: המעבר, בפועל, של לקוחות בתכניות חסכון חדשות או בפיקדונות חדשים.

אילנה תמיר: העקרון הוא שבפסיקים של אחוזים מאיימים עלינו ומעבירים לקוחות ופיקדונות.

אילנה תמיר: לקוח בינוני, הוא במפורש יודע לנהל.

אילנה תמיר: יש הרבה מאוד לקוחות היום שיש להם חשבונות בשני בנקים, ואתה לא תיתן לו - הוא ילך לבנק המתחרה.

אילנה תמיר: וזה לא רק תחרות של המגזר העסקי הגבוה.

אילנה תמיר: אנחנו רואים את זה על בשרנו כל הזמן.

אמנון כהן: מקורב לאף אחד.

אילנה תמיר: שיש מחיקות.

אילנה תמיר: זה נכון שאת המחיקות הגדולות אתה רואה.

אילנה תמיר: הבנק נותן מגוון שירותים.

אילנה תמיר: ואמרו פה מקודם, בסופו של דבר הרווח הנקי, השורה התחתונה משפיעה, יש שנים שהרווח הוא ממשקי הבית.

אילנה תמיר: יש שנים שהרווח מהלקוחות הגדולים.

אילנה תמיר: כל הנושא של התמחור היום לפי מגזרים עסקיים או נושא שכל הנדידה הזאת, גם עולה המון כסף ליצר אותה, המון.

אילנה תמיר: אבל הנושאים האלה של הנדידות הפנימיות בכל הבנקים, הולכים ומתפתחים.

אילנה תמיר: במפורש יש שנים ככה ושנים אחרת.

אילנה תמיר: לגבי נתינת אשראי גם קטן וגם גדול.

אילנה תמיר: יש ועדות אשראים בבנק ואתה בוחן אותו ואתה מסתכל עליו, מה הוא עושה.

אילנה תמיר: יחזיר חובות, מה הרקע שלו.

אילנה תמיר: ואומר, אני אביא לך את החבר שלי ואני אתן לו המלצה אישית - הוא טוב, הוא לא מהרחוב - זה גם חלק מהפרמטרים כמו המלצה.

אילנה תמיר: אבל זה לא השיקול העיקרי.

אליעזר גולדברג: ההסבר להעלאה?

אילנה תמיר: משקף את התשומות שלנו.

אילנה תמיר: והתשומות הבנקאיות התייקרו להערכתנו בשיעור גבוה יותר.

אילנה תמיר: וכתבנו מכתב לבנק ישראל, והוא דווקא "נפנף" אותנו הצידה, לא התייחס.

אילנה תמיר: בתקופה הנדונה, התייקרו עלויות תשומות של אחזקת מבנים, חשמל וארנונה.

אילנה תמיר: בשנה האחרונה, מ- 1.7.03 העלאת התעריפים הגורפת האחרונה, המדד באמת לא עלה.

אילנה תמיר: עלויות תשומות אחזקת המבנים התייקרו ב6.1%-.

אילנה תמיר: שירותי תקשורת 3%, חלק מתשומות.

אילנה תמיר: מחירי התחבורה עלו בתקופה הנדונה 5.6%, מחירי הדלקים עלו ב5.8%-.

אילנה תמיר: התשומות שהם רלוונטיות לנו ונכנסות בכל התחשיבים של עלויות שלנו.

משה סופר: שאנחנו נותנים אותם ללא עמלה.

משה סופר: לדוגמא, ברגע שמופקד שיק, יש מערכת שלמה של טיפול שמלווה את השיק הלאה.

משה סופר: כל הנושא של המסלקה, סליקת השקים וכדומה.

משה סופר: זה 1.21 מתוך פעולה.

משה סופר: כל פעולה, יש לה עלות רישום פעולה, מעבר לעמלה.

משה סופר: דוגמא פשוטה, של פעולה שעם עלות מאוד מאוד גבוהה, כל הפעילות של הסליקה בין הבנקים, בממוצע, במחיר אפס.

משה סופר: כנ"ל משיכה מהחשבון.

משה סופר: גם משיכה מחשבון, אם זה בשיק, היא פטורה מעמלה.

משה סופר: חוץ מ1.21- שהוא רישום.

משה סופר: צריך לבדוק, אפשר לשלם - אי אפשר לשלם.

משה סופר: כך שיש פעולות שהם במפורש, הם ללא עמלה.

משה סופר: גם משיכה מהקיר - היא בעצם ללא עמלה.

רן כהן: מעט נצטרך לדעתי, לגייס להם איזה גמילות חסדים.

משה סופר: זולה מפעילות מול פקיד בדלפק.

משה סופר: גם בשירות העצמי, העמלות יותר זולות בהרבה ממה שבדלפק.

אילן ליבוביץ: אתה רוצה שאנחנו נאמין.

רן כהן: ארבעה מיליארד שבע מאות תשעים.

רן כהן: בשנת 2000, שישה מיליארד שבע מאות שמונים.

רן כהן: על מה אתם מדברים.

רן כהן: מה אתם בוכים?

רן כהן: זה בא מהכסף של האזרחים בישראל.

רן כהן: על מה הבכי.

רן כהן: זה נתונים של בנק ישראל.

רן כהן: מערכת שבאה קודם כל לאזן את המגזר העסקי לטובת המגזר המשפחתי.

רן כהן: המגזר המשפחתי לא חייב לסבסד את המגזר העסקי.

רן כהן: דבר שני, שעובדים באיזה שהיא רמה של צניעות.

רן כהן: אמנם הבנקים מגלגלים המון מיליארדים.

רן כהן: אבל הגיע הזמן שעם הבונוסים שמחולקים למנהלים, לא יהיו מנקרי עיניים ולא ימשכו את כל מערכת השכר במשק לשמים.

רן כהן: ושתעבדו באיזה שהיא צניעות שבה צריך משק במצב קשה, שאתם כל הזמן גם אומרים, מצב קשה, לעבוד.

רן כהן: יש גם איזה נורמות מוסריות.

רן כהן: למרות שמתעסקים בכסף.

רן כהן: זה לא בצע כסף - זה כסף של האנשים.

רן כהן: אתם עוסקים בבצע כסף.

יעקב דנון: ישראל.

יעקב דנון: אני חושב שנגעו בו בקצה, אבל כל מה שקורה בשנים האחרונות, זה בנקאות בנושא הבנקאות הישירה.

יעקב דנון: יש הרבה יותר תחרות, הרבה יותר דיפרנציאליות בין הבנקים, כאשר פוטנציאל החסכון פה ללקוחות, הוא הרבה יותר גבוה מאשר בבנקאות.

יעקב דנון: ויציאת לקוחות.

יעקב דנון: למשל שירות זה מאוד דומיננטי, אמינות של בנק זה מאוד מיללנטי.

יעקב דנון: התפרסמו לאחרונה די הרבה בעיתונים, שהרבה אנשים שהוציאו כספים בחו"ל, חוזרים לארץ.

יעקב דנון: משני טעמים.

יעקב דנון: טעם אחד זה לטעם של ידיעות וטעם שני, שפתאום הרגישו שעמלות בחו"ל, הם באמת עמלות.

יעקב דנון: אם יאחדו עמלות - מי שינזק מזה - זה הציבור בסופו של דבר.

יעקב דנון: ברגע שהציבור ידע מה הוא משלם על כל דבר - הוא צריך לדעת.

אילנה תמיר: שדיון בעמלה ספציפית הוא הדבר המרכזי.

אילנה תמיר: אבל אני כן אגיד לך בכל זאת באופן כללי.

אילנה תמיר: פעם לא מזמן, היו שני סוגים.

אילנה תמיר: היה ויזה אחד, כרטיס אשראי ויזה שחילק בל"ל ודיסקונט היה "חבר" שלנו אז.

אילנה תמיר: והיתה עמלה והיה הכרטיס אשראי של בנק הפועלים.

אילנה תמיר: מאז, יש ויזה בל"ל, ויש ויזה דיסקונט, ויש לבינלאומי.

אילנה תמיר: והתוצאה היא שגם בתחום הזה, התחרות מאוד גדלה.

אילנה תמיר: דרך אגב, בתחום כרטיסי האשראי התחרות בארץ מאוד עזרה.

אילנה תמיר: ועלויות התפעול של הפלטפורמות של כרטיסי האשראי, הם סופר-יקרות.

אילנה תמיר: אני לא מדברת על זה שיקר מאוד להכניס כרטיס אשראי חדש, כמו שאנחנו עשינו.

אילנה תמיר: אתה דיברת על העמלות הצולבות וכל הדברים האלה.

אילנה תמיר: אני אגיד באופן כללי.

אילנה תמיר: כל בית עסק, הוא סולק את הויזה נניח באחד הסולקים.

אילנה תמיר: אתה מביא את הכרטיס שלך והוא מגהץ לך ואח"כ הולך בפנים בכל העורקים וצריך לנסוע, אם הוא סולק דרך דיסקונט, הוא צריך לנסוע לבל"ל ולראות אם יש כיסוי וכדומה.

אילנה תמיר: ויש עמלות צולבות.

אילנה תמיר: התחרות של העמלות הצולבות, אחד הדברים הכי תחרותיים שיש כרגע במשק.

אילנה תמיר: להפך הממונה על ההגבלים העסקיים, הוא קבע איזה שהוא רף שאי אפשר לעמוד בו.

אילנה תמיר: הוא כל-כך נמוך מבחינת עלויות הייצור.

אילנה תמיר: אתה לא הולך לעסק וקונה נעליים, והוא אומר לך, בוא הנה, אם אתה קונה דרכי, עולה לך 100 ש"ח - אבל לא אומר לך אם תביא לי כרטיס ויזה משוך על בל"ל - תקבל 99 ש"ח.

אמנון כהן: לי כרטיס אחר.

אמנון כהן: אני צרכן, אני לא מבין.

אמנון כהן: אז אני אומר לו, לא אני עובד עם זה - אז הוא אומר לי, אם יש לך מזומן, אני אתן לך הנחה.

מוטי פיין: אני רוצה להגיד משהו יותר כללי.

מוטי פיין: ההכנסות התפעוליות, דהיינו הכנסות מעמלות בניגוד להכנסות פיננסיות.

מוטי פיין: מקובל במדינות בסדר גודל כמו שלנו, כמו בלגיה, פורטוגל, יוון, שזה מכסה משהו בסדר גודל של 60% מההוצאות התפעוליות.

מוטי פיין: ואנחנו אכן נמצאים שם ברמה.

מוטי פיין: כך שהם לא מסכנים.

מוטי פיין: המצב הוא לא חריג אצלנו, לא כלפי מטה ולא כלפי מעלה.

מוטי פיין: בתחילת הדיון העלתם את העניין שבנקים יפשטו רגל, של מעילות.

מוטי פיין: אני רציתי להזכיר את הפעילות שלנו בנושא.

מוטי פיין: קודם כל, בשנתיים האחרונות אנחנו הורנו לבנקים למנות בכל בנק, פונקציה שנקראת, קצין ציות לצורכי הוראות בענייני היחסים עם הלקוח.

מוטי פיין: אם זה ענייני הלבנת הון בלבד בשני הנושאים האלה, קצין הציות חייב לוודא שכל ההוראות בתחום זה מטעם המפקח על הבנקים והרשויות האחרות, אכן מיושמות בבנק.

מוטי פיין: כמו כן, במהלך השנים האחרונות, אנחנו הוצאנו קודקס מאוד רחב של עניינים שצריכים להיות מכוסים ע"י רואה החשבון והמבקר הפנימי.

מוטי פיין: זה היה גם קודם, אבל בשנים האחרונות זה הורחב במידה ניכרת.

מוטי פיין: כמו כן, כדי לוודא שהעניינים התנהלו מבחינת הבקרה כראוי.

מוטי פיין: אנחנו הורנו שפונקציות מסוימות כמו בקר סיכונים, אסור שימונה לו אדם אחד, צריך להיות אדם נוסף.

מוטי פיין: לגבי בנקים בינוניים וקטנים, זה מעמסה גדולה מאוד בשכר.

מוטי פיין: יש כמה פונקציות כאלה שעפ"י הוראת המפקח על הבנקים, צריכים להתמנות בכל בנק ובנק, בין אם הוא גדול ובין אם הוא קטן.

מוטי פיין: והכל כדי שהבקרה והביקורת יהיו כראוי בכל בנק ובנק.

מוטי פיין: יש גם אחריות.

מוטי פיין: אם המפקח על הבנקים, הורה למנות קצין ציות והתברר בסופו של דבר, בביקורת של המפקח על הבנקים, שהוראות מסוימות לא מולאו - יבוא בחשבו גם שישאל שאלות.

רן כהן: לא עומד לחלק בונוסים בסוף השנה.

רן כהן: ואני פונה אליכם, אנחנו בשנה קשה חברתית וכלכלית.

רן כהן: אל תנקרו עיניים לציבור.

רן כהן: הדבר השני.

רן כהן: אני אומר לך מר פיין, אין לי, מכל הדיון הזה, שום הרגשה שאתם מפעילים סנקציות.

רן כהן: אתם לא מפעילים סנקציות.

רן כהן: מה שהולך לפלילי - הולך לפלילי.

רן כהן: אבל הסנקציות שאתם צריכים להפעיל כשוט על הבנקים - אתם לא מפעילים אותם - תפעילו אותם.

רן כהן: הדבר השלישי.

רן כהן: אני פונה למבקר המדינה.

רן כהן: אני אומר לך תחושתי היא שהאזרח נתון במצב שבו במערכת הבנקאית אין מי שמגן עליו, על האינטרסים שלו ועל הישות שלו.

רן כהן: ואני ממש מבקש ממך שתשקול לעומק הכנת דוח בנושא הזה.

אליעזר גולדברג: הלקוחות.

אליעזר גולדברג: זה תפקיד סטטוטורי בחוק, להגן על הלקוחות.

אליעזר גולדברג: בנוסף, מחובתו אולי, ברמה קצת יותר גבוהה, לדאוג ולשמור על איתנות הבנקים.

אליעזר גולדברג: אבל מחובתו גם להגן על הלקוחות.

אליעזר גולדברג: ג: השאלה היא איזה תוכן נותנים לחובה הזאת.

אליעזר גולדברג: איזה תוכן.

אליעזר גולדברג: נדמה לי שאין הבהרה אצל המפקח על הבנקים במדויק, מהו התחום שאותו הוא יראה כתחום סמכותו.

אליעזר גולדברג: שמעתי על ההוראות וההנחיות בקשר להגנה על הלקוחות.

אליעזר גולדברג: אבל אני לא שמעתי על תפישה.

אליעזר גולדברג: מהי התפישה שלכם.

אליעזר גולדברג: לא כיבוי שריפות כאן ושם.

אליעזר גולדברג: יכולה להיות פרשנות מצמצמת יותר, פרשנות מרחיבה יותר.

אליעזר גולדברג: אבל לדעתי קודם כל, צריך לקבוע את הקווים המנחים לגבי הסמכות הזאת.

אליעזר גולדברג: ד: אני הבעתי את דעתי כבר על כך שיש מקום לתת למפקח על הבנקים, סמכות להטיל קנסות מינהליים על הבנקים.

אליעזר גולדברג: ז"א, היום הסנקציות הן דרסטיות.

אליעזר גולדברג: יש לו סמכויות.

אליעזר גולדברג: אבל הן סמכויות דרסטיות.

אליעזר גולדברג: אני לא מדבר על המקרים הקטסטרופלים.

אליעזר גולדברג: אני מדבר על המקרים היותר מתונים, אבל שיש מקום לנקוט בסנקציה.

אליעזר גולדברג: לדעתי, ואני הבעתי את הדעה הזאת.

אליעזר גולדברג: יש לתקן את החוק במובן זה שתינתן למפקח על הבנקים סמכות להטיל קנסות מינהליים במקרים המתאימים.

אליעזר גולדברג: לא בכל מקרה, לא כשיטה, אלא לשקול מהו המקרה המתאים שבו יש להטיל קנס מינהלי.

אמנון כהן: תפנה לממונה על ההגבלים העסקיים.

אמנון כהן: אני לא יודע מה אתם ביקשתם מהמפקח על הבנקים לבדוק - אבל אנחנו כועדה - מבקשים שהם יבדקו את הנושא של תעריפי עמלות המתואמים לכאורה, בין הבנקים.

אמנון כהן: אני מבקש שיבדוק את זה לעומק.

אמנון כהן: וכמובן אנחנו חושבים שמתוך הועדה, יש לנו אולי כשל מובנה כזה, בפיקוח על הבנקים, שהם אולי לא יודעים יותר מדי להשתמש בסמכויותיהם - או שאולי אין להם את הסמכויות - כפי שציין המבקר.

אמנון כהן: אני מבקש שהם יצטרכו איזה שהוא תיקון כזה או אחר.

אמנון כהן: אנחנו בבית מחוקקים.

אמנון כהן: אתם תמיד תוכלו להיעזר בנו.

אילן ליבוביץ: שאולי היה כדאי לבקש, אדוני היו"ר, מהמפקח על הבנקים לקבל איזה שהוא דיווח תוך איזה שהוא פרק זמן, על סנקציות שהוטלו בשנים האחרונות על בנקים.

אילן ליבוביץ: הליכים משפטיים שנפתחו בעקבות ההפניות שלהם לפרקליטות מדינה/מיסוי נגד פקידים או נגד בנקים, כתוצאה מטענות שהם הביאו לפרקליטות.

מוטי פיין: תחום מיוחד שנקרא, תחום יחסי בנק-לקוח.

מוטי פיין: בתוך תחום יחסי בנק-לקוח, יש שלוש פונקציות עיקריות.

מוטי פיין: הפונקציה העיקרית היא פניות הציבור.

מוטי פיין: את רוב הדברים, המפקח על הבנקים עושה מכח חוק הבנקאות שירות ללקוח התשנ"ה1981-.

מוטי פיין: אחד הדברים שהחוק הטיל עליו, זה לברר פניות ציבור.

מוטי פיין: כתוצאה מזה, יש אופרציה שלמה של יחידה לפניות ציבור.

מוטי פיין: מכוונים אליהם, זה הסקת המסקנות מהתלונות היחידניות שממנו אנחנו לומדים על המצב בתחום יחסי בנק-לקוח.

מוטי פיין: רוב ההוראות בחוברת שנקראת יחסי בנק-לקוח, נובעות מהסקת מסקנות ששורר בעניין יחסי בנק עם לקוח.

מוטי פיין: ברגע שאנחנו מגלים שזכויות של לקוחות נפגעות כתוצאה מפעילות כזאת או אחרת.

אליעזר גולדברג: לא לתלונות ולא למישהו שידחף וידרבן אתכם.

אליעזר גולדברג: כל מה שאני אומר, שתפעילו מדיניות מתי לנקוט, באיזה דרך לנקוט.

מוטי פיין: באופן שיטתי סורקים את חוזי הבנקים עם לקוחותיהם.

מוטי פיין: ומנסים לשרש מהם סעיפים מקפחים.

מוטי פיין: אם לבד מול הבנקים ואם ע"י ביה"ד לחוזים אחידים.

מוטי פיין: דבר נוסף.

מוטי פיין: יש לנו תחום עמלות.

מוטי פיין: אנחנו מיוזמתינו עוקבים אחר עמלות.

מוטי פיין: עמלה שאנחנו חושבים שצריך להכניס לפיקוח - יש לנו מדיניות בעניין הזה.

מוטי פיין: אנחנו סבורים שעמלות שקשורות בתחום מערך התשלומים של המשק.

אמנון כהן: תפעילו אותה.

אמנון כהן: אני חושב שהמבקר שמע את הדברים - דברים קשים ביותר.

אמנון כהן: תודה רבה לכולכם.