הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2004-11-02 00:00

ישראל אייכלר: בוקר טוב לכולם.

ישראל אייכלר: הוועדה לפניות הציבור של הכנסת מקיימת דיון בנושא של המקווה לנכים.

ישראל אייכלר: היתה לנו ישיבה ב-20 ליולי 2003, יותר משנה, בעקבות פניות שהגיעו לוועדה.

ישראל אייכלר: מדובר במקווה שהוא המקווה היחיד בירושלים שמשרת את אוכלוסיית הנכים בעיר, והוא נמצא במצב פיזי קשה.

ישראל אייכלר: היתה בעיה שלא היה שם מנוף, ואנחנו מציינים שמנוף כן הוכנס, אבל מערכת חימום המים במקווה אינה פועלת כשורה.

ישראל אייכלר: המנוף מתקלקל פעמים רבות, ויש מקרים שהמנוף החדש אי אפשר להשתמש בו.

ישראל אייכלר: המקווה ממוקם במבנה ישן מאוד שנבנה כבר לפני חמישים שנה.

ישראל אייכלר: המצב הפיזי הכללי של המקווה קשה.

ישראל אייכלר: המעברים צרים.

ישראל אייכלר: ביקשתי משרת השיכון, שהיא היום הממונה על העניין הזה של מבני דת, והיא אישה, ויש לה את כל הרצון לעזור למעמד האישה וכל הדברים שהיו צריכים להביא אותה לפה.

ישראל אייכלר: היא לא יכלה לבוא, אבל היא הבטיחה שהיא תשלח את הנציגה הבכירה ביותר שלה.

ישראל אייכלר: אני מקווה שהיא הגיעה.

ישראל אייכלר: לימור, וחמדה.

ישראל אייכלר: הגברת חמדה כבר היתה נדמה לי אצלנו פעמיים בדיון כזה.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שמהדיון הזה, הוא צריך להיות מאוד מעשי, הוא לא דיון עקרוני, כי דיון עקרוני כבר עשינו, סיור במקום כבר עשינו, צריך להגיע ליידי מעשה, לגמור את העניין הזה עכשיו ולא מחר.

ישראל אייכלר: אני מאוד מקווה שעיריית ירושלים, המועצה הדתית ומשרד השיכון ביחד, במקום שכל אחד יפעיל על השני שלושתם יחד ייקחו את העניינים לידיים וייצאו למכרז מיד, גם על השיפוץ של מקווה טל וגם על השלמה של מקווה במורשה.

ישראל אייכלר: טוב, אנחנו נתחיל בדיון.

ישראל אייכלר: אני חושב שאנחנו נתחיל בגברת רוזנצוויג, למרות שבאת רק עכשיו.

ישראל אייכלר: אני מציע שתתני לנו תמונה מדויקת מה קורה עכשיו לאחר שכבר היינו שם ודיברנו שם, מה קורה עכשיו במקווה.

ישראל אייכלר: מבחינה פיזית מה קורה.

אסתר רוזנצוויג: הרבה לא השתנה.

אסתר רוזנצוויג: מה שכן, קיבלנו מנוף שהוא קצת עוזר לנו.

אסתר רוזנצוויג: אבל מעבר לזה לא השתנה שום דבר.

אסתר רוזנצוויג: לא השטח ולא שום תנאים אחרים לא השתנו.

אסתר רוזנצוויג: מה שהיה זה מה שיש.

ישראל אייכלר: והמצב טוב שם?

אסתר רוזנצוויג: טוב?

אסתר רוזנצוויג: לא.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שיש איזו בעיה.

אסתר רוזנצוויג: יש הרבה בעיות.

אסתר רוזנצוויג: לא איזה בעיה.

ישראל אייכלר: נו, אז מהן הבעיות?

אסתר רוזנצוויג: הבעיה היא קודם כל השטח.

אסתר רוזנצוויג: לא ניתן שם לזוז.

אסתר רוזנצוויג: אם באות שתי נכות בפעם אחת אי אפשר פשוט להכניס אותן.

אסתר רוזנצוויג: אין מקום.

אסתר רוזנצוויג: אין מקום איפה להזיז את העגלה.

אסתר רוזנצוויג: את העגלות האלה שהן די רחבות.

אסתר רוזנצוויג: השטח שם הוא בסך הכל ככה.

אסתר רוזנצוויג: אי אפשר לנוע, אי אפשר לזוז.

ישראל אייכלר: שישים ס"מ או שבעים?

ישראל אייכלר: משהו כזה.

אסתר רוזנצוויג: שטח מאוד מאוד מצומצם.

אסתר רוזנצוויג: זה אחד.

אסתר רוזנצוויג: נוסף לזה, המקווה עצמה בכלל לא מתאימה לצרכים האלה לחלוטין.

אסתר רוזנצוויג: אם קורה מצב שמישהי צריכה להיכנס לעזור מסיבה כזאת או אחרת, בנוסף לעזרה הרגילה אין שום אפשרות גם אם חס ושלום חס וחלילה שקורה אני לא יודעת מה.

אסתר רוזנצוויג: זה דבר שלא ניתן להמשיך בצורה כזאת.

אסתר רוזנצוויג: מכל הבחינות.

אסתר רוזנצוויג: חימום החדר.

אסתר רוזנצוויג: ממש מכל הבחינות.

ישראל אייכלר: מה הבעיה בחימום?

אסתר רוזנצוויג: החימום שם לא מספיק בחורף.

אסתר רוזנצוויג: אין שם איוורור מספיק גם בקיץ.

אסתר רוזנצוויג: זה לא בנוי לצרכים האלה.

אסתר רוזנצוויג: נקודה.

אסתר רוזנצוויג: אני חושבת שהדבר הזה צריך להיעשות יום קודם לטובת הנכות ולטובת הצוות המטפל.

אסתר רוזנצוויג: זה תנאים קשים ביותר.

אסתר רוזנצוויג: זה מינימום שאפשר לומר.

דנה טהר: כמו שהיא ציינה, אין אפשרות בכלל למינימליות של לא להתקרר.

דנה טהר: שאת מדברת על זה שכל נכה בכלל קור מציק לו .

דנה טהר: אז בחורף זה עוד יותר, ובקיץ אין אוויר שם.

דנה טהר: מחניק.

דנה טהר: צריך לרשום סאונה כללית לא מקווה ירושלים.

דנה טהר: אין לי מלים אחרות לתאר את זה.

ישראל אייכלר: אין מזגן שם?

דנה טהר: כלום.

דנה טהר: אין יציאת אוויר.

דנה טהר: זאת שעוזרת אפילו מתעלפת לפעמים מחום.

דנה טהר: זה מצב ממש בלתי נסבל.

נעמי בלומנטל: מזגן זה לא נכון.

נעמי בלומנטל: לא מזגן.

דנה טהר: הבור שבור, אז נחתכים מהבלטות שם, צריך להיזהר שהראש לא יידפק אחורה מהמנוף, מהמשקל שלו.

דנה טהר: הבור הוא קטן.

דנה טהר: כעיקרון אם אתה תרצה קצת לראות, אני צילמתי קצת במצלמה שלי.

ישראל אייכלר: לא, היינו שם.

ישראל אייכלר: הייתי בסיור.

דנה טהר: הכיסאות מתקלקלים מלחות, אז גם הנכה לא מתפקד אחר כך בבית.

דנה טהר: מה אני יכולה להגיד לך?

דנה טהר: אולי להעביר את זה פה לאנשים הדתיים שיושבים, שיראו את הנשים שלהם.

דנה טהר: אם חס וחלילה לנשים שלהם היה קורה דבר כזה הן היו אומרות להם בפירוש לא רוצים ללכת.

אסתר רוזנצוויג: אני יכולה לומר שתי מילים.

אסתר רוזנצוויג: מסירות נפש של ממש כל אישה שמגיעה.

ישראל אייכלר: זאת הבעיה.

ישראל אייכלר: למה מעבר לעניין צריך עוד מסירות נפש של פגיעה?

אסתר רוזנצוויג: זהו בדיוק.

אסתר רוזנצוויג: בשביל זה צריך לעשות משהו שיהיה כמו שצריך.

דנה טהר: האוורור לא מתפקד.

דנה טהר: אין אוויר.

ישראל אייכלר: אין היום מקווה לגברים שאין שם מזגנים.

דנה טהר: איך הרב בנציון אמר?

דנה טהר: גבר זה לא חובה מקווה.

ישראל אייכלר: ולמרות זאת אין דבר כזה.

ישראל אייכלר: אז אני עכשיו שומע שיש אדים מהחום בטח.

דנה טהר: אדים נוראיים.

דנה טהר: כשהחימום לא טוב.

דנה טהר: אז אם קצת יותר מרימים את הטמפרטורה אז אתה בסאונה טורקית.

ישראל אייכלר: ולמה אין הסקה בחורף?

אסתר רוזנצוויג: יש הסקה בחורף.

אסתר רוזנצוויג: אבל היא לא מספקת.

אסתר רוזנצוויג: משום שההסקה היא בצד אחד וזה בצד השני.

דנה טהר: צריך מפזר אוויר.

אסתר רוזנצוויג: אני עכשיו שמתי לקראת החורף שני תנורי חימום קטנים של חשמל במקום.

אסתר רוזנצוויג: אבל כל זה זה לא הפתרון.

אסתר רוזנצוויג: בשום פנים ואופן לא.

אסתר רוזנצוויג: הכל כזה, איך שאומרים, זמני.

דנה טהר: ספסל, אמבטיה ומקווה ממול.

דנה טהר: זה מה שיש.

דנה טהר: שישים ס"מ.

דנה טהר: לאסיר בצינוק יש יותר מקום.

ישראל אייכלר: אז אנחנו נשאל את הנציבות לאנשים עם מוגבלויות, מר שמואל חיימוביץ, ממונה נגישות ארצי, האם יש לכם איזה שהם קריטריונים או כללים שמחייבים לגבי מקוואות או בריכות או דברים כאלה?

שמואל חיימוביץ: אני יכול להפנות את הוועדה לחוק התכנון והבניה והתקנות של חוק התכנון והבניה, הפרק שמדבר על סידורים מיוחדים לנכים.

שמואל חיימוביץ: שם נקבע שמקווה הוא בניין ציבורי ב' וככזה הוא צריך לספק סידורים מיוחדים לנכים, דהיינו, חניה, דרך גישה, פתחים, מעברים, שירותים.

שמואל חיימוביץ: מקווה כשלעצמו לא מוזכר מבחינת הפירוט איך לספק את הנגישות בתוך המקווה, אבל אפשר להבין מתוך זה את כל מה שצריך.

שמואל חיימוביץ: מעבר לזה, כמובן צריך לעשות את השיקול הרציונלי לגבי השימוש הפונקציונלי של המקום.

שמואל חיימוביץ: ואם זה מקווה – אז צריך לתת את פתרונות הנגישות למקווה.

שמואל חיימוביץ: לגבי עצם העניין: נראה לי שבמקום קיים חייבים לעשות תכנון מסודר בליווי מקצועי של אדריכל יועץ נגישות.

שמואל חיימוביץ: לא ברור לי האם במקרה הזה הדבר נעשה.

שמואל חיימוביץ: האם אנחנו מדברים כשמולנו כבר יש חוות דעת מקצועית, עם תוכניות, עם בדיקה הנדסית, עם הכל, וגם מול הצרכים הפונקציונליים באמת של האנשים עצמם.

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: אז נשאל באמת את האינג'ינר דוד ביטון.

ישראל אייכלר: אולי תענה על השאלות של מר חיימוביץ וגם על המצב שם במקווה אם אתה מכיר אותו.

דוד ביטון: כן.

דוד ביטון: מכיר אותו טוב.

דוד ביטון: יש תוכנית אדריכלית לשיפוץ המקווה.

דוד ביטון: היא קיימת.

דוד ביטון: היא נמצאת אצל המועצה הדתית.

שמואל חיימוביץ: מלווה על ידי יועץ נגישות?

דוד ביטון: האדריכל חייב להכין תוכנית על פי חוק התכנון והבנייה.

שמואל חיימוביץ: זה לא מספיק.

דוד ביטון: אני אומר שההשלמות האלה נעשות גם תוך כדי.

דוד ביטון: אני בדקתי את המצב של המקווה באופן כללי, כי הוזמנתי לשם לסיור לפני שנתנו הצעות לביצוע.

ישראל אייכלר: מתי היה הסיור?

דוד ביטון: בערך אוגוסט 2003.

דוד ביטון: אני רוצה להגיד שחלק מההתמחות שלי זה חוזק חומרים.

דוד ביטון: אני רוצה להגיד שהמקווה ממש מתפורר.

דוד ביטון: זאת אומרת, אם אתה מתחיל היום שיפוץ קשה לך מאוד לתכנן לאיזה מצב תגיע בסוף השיפוץ.

דוד ביטון: כי גם הקירות מתפוררים, שמודבקת עליהם הקרמיקות, מערכת הצנרת היא פשוט קטסטרופה.

דוד ביטון: אני מאמין שברגע שתהיה נגיעה אחת קטנה כל הצנרת וכל הניקוז הכל יצטרך להיות מוחלף.

דוד ביטון: המצב פשוט היום, אם אתה בא ורואה, עין לא מקצועית שרואה את זה לא יכולה להבחין במצב הגרוע שנמצא מתחת לפני השטח.

דוד ביטון: ולדעתי לא יהיו הרבה מהנדסים שיחלקו על דעתי בעניין הזה.

דוד ביטון: כי רואים את זה.

ישראל אייכלר: לא צריך להיות מהנדס.

ישראל אייכלר: אני ביקרתי שם.

דוד ביטון: זאת אומרת שאני צודק בעניין הזה.

דוד ביטון: המצב באמת לא טוב.

דוד ביטון: זה המצב המקצועי.

דוד ביטון: זאת אומרת, זה תלוי מה גודל השיפוץ שרוצים להגיע אליו.

דוד ביטון: כי צריך לקחת בחשבון שמתחילים זה מתפתח.

ישראל אייכלר: נו, בכמה מדובר?

ישראל אייכלר: כמה כסף?

דוד ביטון: הצעה ראשונית, כללית, גלובלית לכל המקווה, כולל כל הצנרות, ממש לחדש אותו, זה עמד על שלוש שמנה מאות כולל מע"מ.

ישראל אייכלר: שלושה מיליון שמונה מאות.

שמואל חיימוביץ: הכל בתחום הנגישות?

שמואל חיימוביץ: בגלל נגישות?

דוד ביטון: לא.

דוד ביטון: לא.

דוד ביטון: גם נגישות .

דוד ביטון: נגישות היא חלק מהעניין.

ישראל אייכלר: גם צנרת.

ישראל אייכלר: גם הכל.

ישראל אייכלר: עכשיו המקווה במורשה גם ראית?

דוד ביטון: המקווה במורשה לא ראיתי.

ישראל אייכלר: אהה.

ישראל אייכלר: כי לכאורה צריך לעשות את שניהם.

שמואל חיימוביץ: קודם כל נגישות בסיסית.

שמואל חיימוביץ: הנושא של התקנת המנוף אני יכול להבין שזה יהיה פונקציה ספציפית ותוך כמה חודשים יתקינו מנוף.

ישראל אייכלר: עכשיו נבקש את מנהל מחלקת המקוואות, מר הרב בלומנטל להגיד לנו את שתי האופציות: גם מורשה וגם טל.

ישראל אייכלר: פה מדובר על שלוש שמונה מאות.

ישראל אייכלר: מה קורה עם מורשה.

נעמי בלומנטל: אנחנו באיזה שהוא שלב הבנו שאת מקווה טל, להפוך אותו למקווה כמו שאנחנו רוצים שהוא יהיה זה סדר גודל גדול מאוד.

נעמי בלומנטל: במקביל, יחד עם מנהלת מבני דת בראשותו של הרב הנאו הכנו תוכנית שהיא תהיה הרבה יותר מתאימה לנכות במקווה מורשה.

נעמי בלומנטל: צריך לדעת שהמבנה הזה נבנה לפני למעלה מחמישים שנה, לגמרי לא בשביל נכות.

נעמי בלומנטל: הוא הותאם לנכות לפני כחמש עשרה עשרים שנה, זה היה דבר חדשני בכל הארץ לא היה כזה דבר, וירושלים היתה הראשונה בזמנו שחשבה על זה.

נעמי בלומנטל: הנכות דאז לא היו הנכות של היום.

נעמי בלומנטל: הנכות של אז היו נכות קלות.

נעמי בלומנטל: הנכות שבאות היום למקוואות זה נכות שפעם חשבו שלא יכולות להקים משפחה בכלל.

ישראל אייכלר: למה שלא תהיה אופציה?

ישראל אייכלר: הרי בעוונותינו יש הרבה נכות.

ישראל אייכלר: למה שלא יהיה גם בטל וגם במורשה?

ישראל אייכלר: זה שני אזורים נפרדים.

נעמי בלומנטל: כדי להפוך את המקווה טל למקווה שאפשר להשתמש בו לנכות בסטנדרטים של היום זה השקעה ענקית.

ישראל אייכלר: כמה?

נעמי בלומנטל: אני לא יודע.

נעמי בלומנטל: לא עשיתי חישוב.

ישראל אייכלר: הנה שמענו, שלוש מיליון שמונה מאות.

דוד ביטון: זה על פי התוכנית הקיימת.

דוד ביטון: הבחור הנחמד אמר שצריכה להיות תוכנית - -

ישראל אייכלר: בסדר, אז יהיה קצת יותר רחב שם.

ישראל אייכלר: סליחה, הרב אייכלר, לעשות בריכה למקווה במבנה קיים זה סיפור הנדסי גדול מאוד.

ישראל אייכלר: את כל השלוש מיליון שמונה מאות שהזכיר מר ביטון חלק גדול ממנו הולך רק להחליף את הבריכות שישנן היום.

ישראל אייכלר: זה מבנה הנדסי מסובך ומורכב שאסור שיהיה בו טיפונת נזילה של מים.

ישראל אייכלר: קשה מאוד לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול אותך, שני מיליון שש מאות אלף שקל שמשרד הדתות אישר כבר מזמן למקווה בטל, איפה הכסף?

נעמי בלומנטל: הכסף מעולם לא ניתן לנו, למרות שביקשנו וביקשנו וביקשנו.

נעמי בלומנטל: כולל שכבר היה שם סיור קבלנים.

נעמי בלומנטל: יצרתי קשר עם מר ביטון שזכה לפי הצעות המחיר, ואמרתי לו אני אתן לך כסף לפי כספים שאני אקבל ממשרד הדתות.

נעמי בלומנטל: לא קיבלנו עד היום אפילו שקל אחד.

נעמי בלומנטל: וצריך לקחת בחשבון שכשאנחנו הולכים על מקווה שניתנה לה הצעת מחיר של שלוש מיליון שמונה מאות ואני מדבר שאני אתוקצב בשני מיליון שש מאות, אני עדיין בתת תיקצוב.

נעמי בלומנטל: ולכן הכנו תוכנית לא על כל המקווה.

נעמי בלומנטל: חלק מהמקווה לא אמור בכלל להיות מטופל בכסף הזה.

נעמי בלומנטל: כי אי אפשר- - -

ישראל אייכלר: ולמה הכסף לא עבר?

נעמי בלומנטל: זה לא אני צריך לתת את התשובה.

חמדה דהן: בעצם באמצע 2003 שלחנו את המהנדס של המחלקה לפיתוח מבני דת שיתמחר את שיפוץ מקווה טל.

חמדה דהן: הוא תמחר את זה.

חמדה דהן: זה יצא שניים נקודה שש בלי מע"מ, זה הסכום שבערך דודו אומר.

חמדה דהן: ואז ישב הרב אלי דהן בישיבה עם נציגי המנהלת והמועצה הדתית, אני בישיבה הזאת לא השתתפתי.

חמדה דהן: קיבלתי מכתב מהרב בלומנטל שהוא מבקש ממני להעביר את ההרשאות של מקווה טל, מקווה לאה.

חמדה דהן: ומקווה בשכונת יואל ברנט.

חמדה דהן: שזה מסתכם בשני מיליון שש מאות, לטובת שיפוץ מקווה טל, על מנת שאני אעשה העברה של התחייבות שנרשמה על מקווה לאה לטובת מקווה טל אני צריכה את החתימה של יו"ר המועצה הדתית והגזבר.

חמדה דהן: כשאני פניתי, ולא פעם, אם זה בכתב ואם זה בעל פה, ליושב ראש המועצה הדתית בירושלים בלשון המעטה לא נעניתי כל כך בחיוב.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: מי זה היה יושב ראש המועצה הדתית?

חמדה דהן: נדמה לי העורך דין ישראל ממו.

חמדה דהן: הוא בעצם לאורך כל הדרך הוא התחמק.

חמדה דהן: ולקראת סוף 2003 משרד הדתות כמובן נסגר כבר.

חמדה דהן: אז לא היה לי בעצם מול מי לעבוד.

חמדה דהן: אני לאורך כל הדרך בקשר טלפוני גם עם יצחק הנאו.

חמדה דהן: לקראת 2004 מה שאנחנו יכולים לעשות, משרד השיכון מכין תבחינים לחלוקת התקציב ל-2004 לשיפוץ ולבניית מקוואות.

חמדה דהן: משרד השיכון יעשה את הכל.

חמדה דהן: אני מודעת ואני גם הבאתי את זה לידיעת מנכ"ל המשרד ולאחראי על ההנדסה, יוסקה מנור, ולקצין התקציבים של המשרד שלנו, את חומרת המקווה.

חמדה דהן: כי הייתי שם לא פעם.

חמדה דהן: ומשרד השיכון יעשה - -

ישראל אייכלר: מי יעשה את התבחינים?

חמדה דהן: הנהלת המשרד בנתה את התבחינים.

חמדה דהן: יש לנו תבחינים.

שמואל חיימוביץ: זה כולל בתוך זה נגישות?

חמדה דהן: זה קריטריונים לחלוקת התקציב.

שמואל חיימוביץ: כולל נגישות?

חמדה דהן: נגישות לנכים?

חמדה דהן: יש.

שמואל חיימוביץ: כן?

שמואל חיימוביץ: יש יועץ נגישות למשרד השיכון.

שמואל חיימוביץ: הוא מעורב?

חמדה דהן: לא.

חמדה דהן: אני רושמת את זה ואני אתן את דעתי על זה.

חמדה דהן: מה שאני יכולה להגיד שמחר אנחנו כבר יושבים יחד עם נציג היועץ המשפטי אמנון דה הרטוך שיאשר לנו את התבחינים.

ישראל אייכלר: מחר אתם יושבים בשביל שהוא יאשר.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שבעוד חמש שנים הוא יגמור.

חמדה דהן: הרב אייכלר, אני מאמינה, ואני גם אמרתי לך את זה בפעם שעברה, אני יודעת מקרוב את הנושא של מקווה טל וגם את הנושא של המקווה של מורשה.

חמדה דהן: אני מקווה שמשרד השיכון יעשה את כל שלאיל ידו לעזור להם.

ישראל אייכלר: הרי את ישבת אתנו לפני שנה.

ישראל אייכלר: אני שמעתי ממש את אותן מילים.

ישראל אייכלר: היה מנכ"ל משרד השיכון במקום, והוא הבטיח כסף.

ישראל אייכלר: פה אני מקבל מכתב מלפני שנה, י"ב באב התשס"ג מהרב בן דהן, ששם כתוב:

ישראל אייכלר: צוות מקצועי יהיה מורכב מיועץ הנדסי, נציג הביטוח לאומי, נציג הנכים יכין מפרט טכני.

ישראל אייכלר: המוסד לביטוח לאומי הסכים להשתתף בשמונים אחוז מעלויות השיפוץ.

חמדה דהן: שום מכתב כזה לא קיבלתי מהמוסד לביטוח הלאומי על השתתפותם בשמונים אחוז מעלות השיפוץ.

ישראל אייכלר: אני תקווה שבעזרת השם בקרוב, בקרוב הוא כותב לי ב-10 באוגוסט 2003, נקבל את המפרט הטכני מהיועצים ההנדסיים ונתחיל בביצוע כל הנ"ל.

חמדה דהן: אני קיבלתי את המכתב הזה.

חמדה דהן: ואני חוזרת על מה שאני אמרתי לך.

חמדה דהן: אני פניתי למועצה הדתית, וביקשתי ממנו שיוציא לי התחייבות על העברה תקציבית ממקווה יואל ברנט ומקווה לאה לטובת שיפוץ מקווה טל.

חמדה דהן: הוא לא השיב לי.

חמדה דהן: הוא לא רצה בשום פנים ואופן.

ישראל אייכלר: הוא כבר לא קיים היום.

יהודה גרליץ: למיטב זכרוני אני לא רוצה ככה, למיטב זכרוני כן יצא מכתב כזה.

יהודה גרליץ: כי אני זוכר שהנושא היה אצל מנחם.

יהודה גרליץ: יצא מכתב כזה?

ישראל אייכלר: רק שנייה.

ישראל אייכלר: זה צריך להיות בפרוטוקול מה שאתם אומרים.

ישראל אייכלר: אומרת הגברת דהן שהמועצה הדתית לא אישרה.

ישראל אייכלר: אומר הרב גרליץ שהמועצה הדתית כן אישרה?

יהודה גרליץ: למיטב ידיעתי, אין לי פה מסמכים, אני זוכר שהנושא הזה עלה לדיון, ואני זוכר שזה היה החלטה ברורה כשמש שזה מאושר.

חמדה דהן: המכתב היחידי שהגיע למחלקה לפיתוח מבני דת זה היה המכתב של הרב בלומנטל, שהוא מאשר להעביר את התקציב של שיפוץ מקווה יואל ברנט ושיפוץ מקווה לאה לטובת שיפוץ מקווה טל.

חמדה דהן: מחוץ לזה לא קיבלנו שום מכתב.

ישראל אייכלר: למה זה לא מספיק?

חמדה דהן: כי מי שיכול לתת לי העברה תקציבית זה רק יושב ראש וגזבר המועצה.

חמדה דהן: נכון להיום, אני לא יכולה לעשות שימוש בתקציב - - -

ישראל אייכלר: היום כבר קיבלת את האישור?

חמדה דהן: לא.

חמדה דהן: גם היום.

ישראל אייכלר: עד היום לא.

חמדה דהן: אפילו אם היום אני מקבלת, אני לא יכולה לעשות שימוש בתקציב.

ישראל אייכלר: למה?

חמדה דהן: כי תוקף ההרשאה היא לשנה אחת בלבד.

ישראל אייכלר: אז זה כבר הלך?

חמדה דהן: אז זה הלך.

ישראל אייכלר: למי זה הלך?

חמדה דהן: חזרה לאוצר.

חמדה דהן: זה תקציב שלא נוצל.

שמואל חיימוביץ: אתם מודעים לזה שיושבת כאן גברת ושומעת את כל זה כשבינתיים אין לה פתרונות נגישות?

חמדה דהן: לא אז אני אמרתי לך שאת הפתרונות תקבל.

פנחס טהר: אני עוד לא דיברתי, כבוד הרב אייכלר.

פנחס טהר: אני רוצה להגיד פה משפט אחד, וזאת הרגשה אישית שלי, ואני מצטער אם אני פוגע פה במישהו.

פנחס טהר: אני מרגיש שהכל פה עבודה בעיניים.

פנחס טהר: פשוט ככה.

פנחס טהר: לפני שנה וחצי כמעט ישבנו פה בקומה אחת, בחדר של ועדת כספים, שמעתי מכבוד הרב בלומנטל, ויש לי את זה כתוב במכתב, תוך שבעה שמונה חודשים תהיה מקווה חדשה, מודרנית, עם כל הציוד.

דנה טהר: היא יכולה להעיד שהיא הרבה שנים במקווה, שכל שנה הבטיחו ועשרים שנה עברו.

ישראל אייכלר: כל שנה הבטיחו?

דנה טהר: כן.

דנה טהר: כל שנה.

דנה טהר: יש לי במגירה.

דנה טהר: אני יכולה להוציא את המכתבים.

דנה טהר: השם יודע.

פנחס טהר: הדבר הכי חמור, עוד לא ציינתי אותו, כל פעם שהייתי פונה, היד שלי כבר התעייפה מלכתוב מכתבים, כל פעם שהייתי פונה מה אומרים לי?

פנחס טהר: אין כסף.

פנחס טהר: פתאום, בא ממלא מקום מנכ"ל משרד השיכון, מר חיים פייליקוב וטוען שתקצבו בשנת 2000 מיליון שקל, ולא יודעים איפה המיליון שקל האלה נעלמו.

פנחס טהר: מישהו צריך לתת את הדין על זה.

פנחס טהר: איפה המיליון שקל האלה?

פנחס טהר: אם היה את המיליון שקל האלה, העירייה באיזה שהוא מאמץ עילאי היתה מביאה עוד חצי מיליון שקל, היו לפחות עושים משהו במקווה במוסררה.

פנחס טהר: אבל עכשיו גם המיליון שקל האלה נעלמו.

פנחס טהר: אז על מי באים לעבוד פה?

חמדה דהן: המיליון שקל נרשם על שם המועצה הדתית.

חמדה דהן: היא היתה יכולה לממש את הכסף.

נסים דהן: איפה הכסף?

נסים דהן: איפה הכסף?

נסים דהן: שאלה פשוטה.

חמדה דהן: בשנת 2000 נרשם התחייבות על שם המועצה הדתית על מיליון שקל.

קריאה: ביקשנו מהמועצה הדתית את ההתחייבות.

קריאה: שאלת איפה זה?

חמדה דהן: כן.

חמדה דהן: תראה, בלשון המעטה בעצם לא היה עם מי לעבוד כאשר היה עורך דין ממו.

חמדה דהן: כשאני פניתי אליכם, הנה זה מה שהרב בלומנטל הוציא פה.

נעמי בלומנטל: סיכמתי אתו שאני מנסה לאגום את התקציב שלי - -

קריאה: אבל הוא לא חתם.

נעמי בלומנטל: הוא לא יכול לחתום על זה.

נעמי בלומנטל: הוא רק יכול - - -

חמדה דהן: אתם במיליון שקל שנרשמו לזכות המועצה הדתית אתם הייתם יכולים לממש חלק לפחות, לעשות משהו.

נעמי בלומנטל: זה לא לעשות שום דבר.

נעמי בלומנטל: במקווה שהצעת מחיר הוא ארבע מיליון כמעט.

נסים דהן: אז לפחות היו מנגישים במוסררה.

נסים דהן: במוסררה זה מיליון וחצי.

נעמי בלומנטל: אבל חבל בעשרים אלף שקל לעשות תוכניות וכסף אין?

נסים דהן: אז אם היו מתקצבים את המיליון שקל האלה, היו לוקחים אותם, עוד חצי מיליון במאמץ עילאי, אני לא יודע איך היו עושים את זה.

נסים דהן: לפחות - - -

נעמי בלומנטל: למה החצי מיליון?

נעמי בלומנטל: יש לנו מכתב מספטמבר 2003 של מנכ"ל משרד הדתות שהוא כותב שיש לו שני מיליון שקל.

נסים דהן: בבקשה, שייתן, בקשה שייתן.

נסים דהן: הוא לא נתן.

ישראל אייכלר: איפה הלך המיליון שהגיע מהמועצה הדתית?

נעמי בלומנטל: לא הגיע.

חמדה דהן|: כי הם לא שיפצו את המקווה.

חמדה דהן|: זה מה שאני אומרת.

ישראל אייכלר: אנחנו נשמע את נציג האוצר עכשיו או אחרי המנהלת.

ישראל אייכלר: כי אני רוצה שהאוצר כבר יגיד תכל'ס מה עושים מהיום למחר.

ישראל אייכלר: אני רוצה שנציגי משרד השיכון והאוצר יגידו מה עושים מהיום למחר.

ישראל אייכלר: לא מאתמול.

ישראל אייכלר: אבל את מר הנאו אני רוצה לשמוע את התוכניות.

ישראל אייכלר: מה בכוונת

ישראל אייכלר: כם לעשות במקווה מורשה ובמקווה טל.

ישראל אייכלר: שניהם.

יצחק הנאו: מקווה טל הוא פחות באחריותנו, ולכן אני רק אוסיף כמה מילים.

יצחק הנאו: צריך להפריד בין העירייה לבין המועצה הדתית.

יצחק הנאו: אנחנו מקימים מקוואות.

יצחק הנאו: הם מתפעלים מקוואות.

יצחק הנאו: כאשר מקווה שהוא בשיפוץ יכול להיעשות על ידי המועצה הדתית לבד, הוא גם יכול להיעשות בשיתוף עם העירייה.

יצחק הנאו: היות והמיליון ש"ח של מקווה לאה, ששם היה מדובר על בניה, למרות שהוא נרשם על שם המועצה הדתית הוא שייך לעירייה, כך שלא היה צריך הסכמה של המועצה הדתית על מנת להעביר אותו.

יצחק הנאו: במיוחד אם העירייה היתה מבצעת את השיפוץ.

יצחק הנאו: כך שמיליון אחד רשום על שם המועצה הדתית, מיליון אחד שייך לעירייה.

יצחק הנאו: שניהם ביחד פלוס השש מאות של המקווה הנוסף ששייך למועצה הדתית יכלו לבצע את השיפוץ.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות את זה היום?

יצחק הנאו: מה שקרה, זה שעם כל הסיכומים שהיו ברמת מנכ"ל וברמת שר וסגן השר הרב יצחק לוי, מעולם לא הגיעו למימוש, כי משרד הדתות היה אמור להחזיר את זה לוועדה על מנת לקבל החלטה, כי הסיכומים היו צריכים לקבל תוקף של הוועדה הבין משרדית, או איזו שהיא ועדה במשרד הדתות.

יצחק הנאו: מעולם זה לא בוצע.

ישראל אייכלר: למה?

יצחק הנאו: בגלל בעיות פרוצדורליות של משרד הדתות.

יצחק הנאו: לאחר מכן, גם לאחר שהמשרד נסגר והיחידה עברה למשרד השיכון התקיים סיור שהשתתפתם בו במקווה מורשה.

יצחק הנאו: מר אבי מעוז ראה את המצב, התחייב שמבחינתו התקציב הזה ימשיך לעמוד לרשות השיפוץ ברגע שהוא יוכל לשחרר כסף.

יצחק הנאו: הוא גם הוסיף שהוא ישתדל להביא כסף למקווה מורשה.

יצחק הנאו: בזה מבחינתי נגמר מקווה טל.

יהודה גרליץ: אתה מדבר על הסיור במקווה טל, לא במקווה מורשה.

יצחק הנאו: סליחה.

יצחק הנאו: הסיור במקווה טל.

יצחק הנאו: שמר אבי מעוז התחייב גם להביא את השתיים שש מאות וגם להוסיף אולי למקווה מורשה.

ישראל אייכלר: הגברת דהן, אני רוצה שאלת הבהרה באמצע.

חמדה דהן: יש לנו את העשרים מיליון שקל.

חמדה דהן: של המחלקה לפיתוח מבני דת לנושא של 2004.

ישראל אייכלר: ויש בכתב הוראה מאבי מעוז לתת למקווה טל ולמורשה כסף?

חמדה דהן: יש מכתב.

חמדה דהן: אבל שוב, הכל יבוא לוועדה.

חמדה דהן: התקציב יהיה בהתאם לקריטריונים.

ישראל אייכלר: כמה זמן הוועדה הזאת כבר לא ישבה?

חמדה דהן: אנחנו רק עכשיו גמרנו להכין את התקציב.

ישראל אייכלר: לא, כמה זמן מאז שהיתה הוועדה הקודמת?

חמדה דהן: ב 2002 – ישבה הוועדה.

ישראל אייכלר: באיזה חודש ב-2002?

ישראל אייכלר: אפריל?

ישראל אייכלר: אפריל 2002.

ישראל אייכלר: אנחנו היום בסוף 2004.

חמדה דהן: משרד הדתות כבר בעצם חילק את התקציב של 2003 לטובת בניית המקוואות.

חמדה דהן: 2004 ...

חמדה דהן: אבל כאשר אנחנו.

חמדה דהן: ...

ישראל אייכלר: לא, רציתי פשוט שיהיה בפרוטוקול.

ישראל אייכלר: כי אני לא חושב לשתוק על העניין הזה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה בפרוטוקול, שמ-2002 עד 2004 לא ישבה הוועדה אפילו פעם אחת.

ישראל אייכלר: ומדובר פה במצוקה שדיברנו, ואף אחד לא איכפת לו.

ישראל אייכלר: אחד זורק על השני.

ישראל אייכלר: אני לא מאשים פה אף אחד.

ישראל אייכלר: הוועדה לבניית מבני דת.

ישראל אייכלר: ועדה בין משרדית.

ישראל אייכלר: זאת ועדה שהיתה צריכה לשבת לפחות פעם בחודש, להערכתי, והיא לא יושבת כבר יותר משנתיים.

ישראל אייכלר: זאת שערורייה שאסור לשתוק עליה.

נעמה לרנר: כל הסיפור הוא בלתי אפשרי.

נעמה לרנר: אם לפעמים אומרים בוועדות אין כסף לא נמצא תקציב.

נעמה לרנר: יש את התקציב, יש את האנשים.

נעמה לרנר: יושבים פה אנשים חרדים ודתיים שיודעים שמקווה זה יותר מבית כנסת, זה יותר מכל דר אחר.

נעמה לרנר: אני מכירה אישית שלוש נשים שלא הולכות למקווה שזה פחות בנפשן מאחר שזה בנפשה של הגברת טהר, והן לא הולכות ומקיימות חיי אישות ללא מקווה רק מכיוון שהן לא מוכנות להיכנס במקום הזה.

נעמה לרנר: והכסף הזה נמצא וקיים.

נעמה לרנר: זה לא יאומן מה שנשמע כאן.

נעמה לרנר: שבגלל חסר במכתב של זה לזה, או בוועדה שלא התיישבה זה הדברים שבגללם הדברים האלה מתעכבים.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שהדברים נאמרו על ידי גברת נעמה לרנר, מארגון בזכות.

נעמה לרנר: אנחנו הצענו בזמנו בתור ארגון בזכות להעמיד את הניסיון שלנו, את העזרה שלנו בדברים האלה.

נעמה לרנר: ישבנו פעמיים שלוש.

נעמה לרנר: הובטח לנו ברמה הארצית שתיבנה איזו שהיא תוכנית להנגשה של מקוואות, שגם יש איזה חמישה שישה מקוואות נגישים בכל הארץ או משהו כזה.

נעמה לרנר: אחדים מהם נמצאים - - -

ישראל אייכלר: חמש, שש מקוואות יש?

נעמה לרנר: כמה מקוואות יש, שש?

נעמה לרנר: כמה בזמנו אמרת נגישים?

ישראל אייכלר: אולי שניים.

נעמה לרנר: אחד בכפר דרום.

חמדה דהן: לא, לא, יש יותר.

חמדה דהן: יש יותר.

נעמה לרנר: על פי לחצים פשוט של אנשים.

נעמה לרנר: שום תוכנית מסודרת לדברים האלה.

נעמה לרנר: שום משהו שבאמת יאפשר חלוקה לפי מחוזות.

נעמה לרנר: הדברים פשוט לא קיימים.

נעמה לרנר: יש אי סדר שהוא פשוט בלתי אפשרי, ואין אותו בשום תחום.

נעמה לרנר: אני די מעורה ונמצאת בנושאים של נגישות וארגון בזכות נמצא חזק בנושאים של נגישות של מבני ציבור באופן כללי, ומה שקורא בנושא של המקוואות הוא פשוט כאוס.

נעמה לרנר: זה חייב להירשם.

נעמה לרנר: זה חייב פשוט להשתנות מיסודו איך שהוא.

ישראל אייכלר: אני מבקש שתהיה החלטה שבכל מקרה שתהיה נגישות היא לא עם כל הציוד שאפשר מנופים בתוך מקווה, אבל לפחות הנגישות הבסיסית לכל מקום.

שמואל חיימוביץ: נגישות בסיסית זה להתקין מנוף בשעת הצורך.

נעמה לרנר: איך אין חלוקה למחוזות?

נעמה לרנר: איך אישה מצפת או ממטולה צריכה להגיע עד אני לא יודעת איפה?

נעמה לרנר: נשים שאומרות שנוסעות מהצפון לפתח תקווה בשביל זה?

נעמה לרנר: איך אין חלוקה מסודרת לפי מחוזות של המקוואות הנגישים?

נעמה לרנר: שיהיו לפחות שני מקוואות.

נעמה לרנר: צריך שתהיה תוכנית ארצית לעניינים האלה, הרבה יותר מסודרת.

נעמה לרנר: שבמחוז צפון יהיו שני מקוואות נגישים לנשות הצפון, שבמחוז מרכז יהיו.

נעמה לרנר: בוא נתחיל מזה.

נעמה לרנר: בודאי שצריך להיות בכל עיר.

נעמה לרנר: אנחנו מדברים כבר שנים על מקווה אחד בירושלים.

נעמה לרנר: מקווה נגיש אחד בכל מחוז שאישה מהצפון לא תצטרך להגיע עד המרכז רק בשביל מקווה.

ישראל אייכלר: אנחנו בעצם שאלנו את הרב הנאו, ואני רוצה אחר כך את תשובת האוצר, לגבי מקווה מורשה, מה ההצעה שלך.

יצחק הנאו: אני רוצה לגמור, בהתאם לבקשת היושב ראש, מה אנחנו עושים.

יצחק הנאו: לפני מספר שנים לא רב, כאשר הרב בלומנטל נכנס לתפקיד, עלה כל הנושא של נגישות לנכות.

יצחק הנאו: הדבר הראשון שעשינו היה בפגישה עם אדריכל דני פריגיאט, שהוא יועץ הנגישות של עיריית ירושלים.

יצחק הנאו: התקבלה החלטה שכל המקוואות בירושלים שנבנים יהיו נגישים, בדיוק כפי שאמר מר שמואל חיימוביץ.

יצחק הנאו: כל המקוואות שניבנו בשנים האחרונות וייבנו, הם כולם נגישים לנכות ולנכים, לא תמיד עם מנוף - - -

ישראל אייכלר: יש נכים לא כל כך קשים שצריכים את הכיסא בשביל להגיע, אבל לא צריכים מנוף.

נעמה לרנר: כל אישה נכה צריכה לדעת שהיא יכולה להיכנס - - -

ישראל אייכלר: הוא דיבר נכון, חיימוביץ.

ישראל אייכלר: צריך הכנה למנוף במקרה שיש כאלה שצריך.

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: קודם בואו נגיע לזה שיהיה נגישות בכל מקרה.

נעמה לרנר: אישה צריכה לדעת שהיא לא צריכה לדרוש את זה.

נעמה לרנר: רוב הנשים הן לא גברת טהר שדורשת.

יצחק הנאו: אנחנו נגישים מבחינת ההגעה, מבחינת כל המעברים בפנים, מבחינת כל מה שצריך, וניתן להרכיב מנוף.

שמואל חיימוביץ: לפי מה שאתה אומר יש מקוואות נגישות שניבנו בשנים האחרונות.

יצחק הנאו: שנייה, שנייה.

יצחק הנאו: אני אגמור והכל יהיה ברור.

יצחק הנאו: במקווה טל החלפנו את המנוף, ובאמת, זה היה הפתרון הראשון שיכולנו לתת.

יצחק הנאו: הפתרון השני שהלכנו עליו, עברנו על כל המקוואות בירושלים הקיימים, בדקנו את איזה מהם ניתן להתאים לנכות מהיום למחר, ולא להתחיל לבנות מבנה חדש מהיסוד.

יצחק הנאו: עברנו את כל המקוואות, מצאנו שמקווה מורשה הוא המתאים ביותר, מכמה סיבות.

יצחק הנאו: גם בגלל הנגישות שלו, גם בגלל המבנה הפנימי שלו, גם בגלל כמות הנשים שפוקדות אותו, ויצאנו לתכנון בלי כסף.

יצחק הנאו: אני מדגיש, לא היה לנו שקל לתכנון.

יצחק הנאו: השקענו עשרות אלפי שקלים על תכנון.

יצחק הנאו: התכנון הושלם לפני מספר חודשים.

יצחק הנאו: יש תוכנית מפורטת.

ישראל אייכלר: לפני כמה חודשים?

יצחק חנאו: חצי שנה.

ישראל אייכלר: חצי שנה שהתוכנית כבר מוכנה.

יצחק הנאו: יש לנו תוכנית כבר מפורטת, אני יכול להציג אותה פה אם נתבקש, שעברה את הבדיקה של מלב"ת באופן מפורט.

יצחק הנאו: אדריכל ישב אתם, בדקו את כל הנתונים.

ישראל אייכלר: מה זה מלב"ת?

יצחק הנאו: מלב"ת יושבים בתל השומר.

ישראל אייכלר: לא, אני פשוט צריך לצורך הפרוטוקול.

יצחק הנאו: הגברת של מלב"ת ישבה פה בפעם הקודמת, גברת שושי גולדברג.

יצחק הנאו: המקווה מוכן.

יצחק הנאו: הוא מקווה שייתן מענה לנכות בו זמנית, מלבד זאת עוד חדר לנשים רגילות.

יצחק הנאו: כולל מנוף לכל חדר, כולל כל מה שצריך במקווה משוכלל לנכות, כאשר אנחנו מדברים על מבנה קיים.

יצחק הנאו: הורסים אותו בפנים לגמרי.

ישראל אייכלר: כמה זה צריך לעלות?

יצחק הנאו: זה עולה מיליון וחצי שקל.

יצחק הנאו: אין לנו את הכסף במצב של עיריית ירושלים, אנחנו מחפשים תורמים כבר הרבה חודשים.

יצחק הנאו: לא מצאנו בינתיים.

יצחק הנאו: יש החלטה של ראש העיר לתקצב את זה בתקציב הקרוב שהעירייה תצליח להשיג, זה כפוף יותר להלוואות מבנקים, זה כפוף לתוכנית הבראה.

יצחק הנאו: אבל הכוונה היא בתחילת 2005 לבצע את זה, גם אם משרדי הממשלה לא יואילו בטובם לתקצב אותנו.

שמואל חיימוביץ: כמה מקוואות ניבנו בירושלים משנת 72'?

יצחק הנאו: לא יודע.

שמואל חיימוביץ: כולם היו צריכים להיות נגישים לפי החוק.

יצחק הנאו: לא יודע.

יצחק הנאו: אני יודע מה היה מ-95'.

ישראל אייכלר: כמה מקוואות ניבנו מ-95' עד היום?

יצחק הנאו: אני אוציא את הרשימה.

יצחק הנאו: בכל מקרה, כולם נגישים, לא עם מנוף.

ישראל אייכלר: כמה, כמה מקוואות?

ישראל אייכלר: עשרים?

ישראל אייכלר: שלושים?

ישראל אייכלר: כמה?

נעמה לרנר: אז למה מתעקשים דווקא להנגיש את מקווה טל שהוא הפחות ביותר...

נעמה לרנר: למה שם שמה את המנוף?

נעמה לרנר: למה לא שמו אותו במקום שהוא נגיש ממילא?

נעמה לרנר: משנת 95'?

נעמי בלומנטל: לפני עשרים שנה שמו את זה שם.

נעמה לרנר: לא, אבל את החדש.

נעמה לרנר: המנוף החדש.

נעמה לרנר: למה לא העמידו אותו במקום שיש בו את כל תשתית הנגישות?

נעמה לרנר: כנראה שהמקוואות האחרים שניבנו מ-95' הם לא עם תשתית נגישה כמו שהיה צריך להיות

יצחק הנאו: הם כולם נגישים.

קריאה: אז יאללה, תתקינו בהם מנופים ותפתרו את זה.

ישראל אייכלר: סליחה רגע, עוד לא גמרנו.

ישראל אייכלר: שקט בואו נשמע.

יצחק הנאו: בתחילת 2005 - - -

ישראל אייכלר: אני לא מוכן.

ישראל אייכלר: אני מודיע לך שאני לא מוכן.

יצחק הנאו: אז שמדינת ישראל תשתתף.

יצחק הנאו: אני לא מוכן.

יצחק הנאו: באוקטובר אני לא מוכן שב-2005 נצא.

יצחק הנאו: אני מוכן שב-2005 יהיה הטקס חנוכת הבית.

יצחק הנאו: אני לפני שנה דיברנו, לפני חצי שנה מנכ"ל משרד השיכון התחייב.

יצחק הנאו: אין שום סיבה שאני אחכה עכשיו שיתחילו ב-2005.

יצחק הנאו: אני לא מוכן.

יצחק הנאו: אני יכול להביא לך שמונים חברי כנסת שיחתמו על מכתב שהם לא מוכנים לחכות.

יצחק הנאו: מעבר לכך, קיבלנו הודעה לפני מספר שבועות להתקנת מנוף במקווה קיים.

יצחק הנאו: אנחנו סיימנו לפני מספר חודשים מקווה בפסגת זאב צפון, מקווה מפואר.

יצחק הנאו: אנחנו הולכים להכשיר חדר אחד בתוכו להתקנת מנוף.

יצחק הנאו: אני מודיע שזה לא יהיה לנכות קשות, בגלל נתוני המקום.

יצחק הנאו: זה יהיה בהחלט עם מנוף, לנכות קלות.

יצחק הנאו: ההבדל הוא אם הן יכולות לטבול בישיבה או רק בשכיבה.

יצחק הנאו: טבילה לנכה על ידי מנוף בישיבה יהיה שם מרגע שאנחנו מקבלים את התרומה, בתוך חודשיים זה בנוי.

ישראל אייכלר: יש לכם כבר את התורם?

יצחק הנאו: התורם הודיע.

יצחק הנאו: הוא עדיין לא העביר את הכסף.

יצחק הנאו: ביום שהוא מעביר פיזית את הכסף, תוך חודשיים יהיה שם מנוף לנכות.

ישראל אייכלר: מה זה ביום שהוא מעביר.

ישראל אייכלר: מתי הוא מעביר?

ישראל אייכלר: אם יעלה לרצון לפניו להעביר את זה ב....

ישראל אייכלר: אז זה לא תכלס.

קריאה: למה זה בכלל מותנה בתרומות?

ישראל אייכלר: סליחה, תנו לרב הנאו להשלים, כי אני צריך תשובת האוצר ומשרד השיכון, והמועצה הדתית.

יצחק הנאו: אנחנו התחלנו בהליך שהבטחתי בשנה שעברה למקווה חדש בגבעת משואה, שייבנה מלכתחילה.

ישראל אייכלר: סליחה, גברת דהן, את מרכז הדיון.

ישראל אייכלר: אם את לא תשמעי, אז אחר כך יגידו שלא.

ישראל אייכלר: ..

ישראל אייכלר: הוא טען שהוא פנה לביטוח הלאומי הרב הנאו, והתשובות היו שליליות.

יצחק הנאו: אמת.

יצחק הנאו: ולפעמים אפילו לא היו תשובות.

ישראל אייכלר: בניגוד למכתב של הרב בן דהן שיש סיכום עם הביטוח הלאומי, שהסכים להשתתף בשמונים אחוז מעלויות השיפוץ.

יצחק הנאו: בניגוד גם לתשובתו של הסמנכ"ל גרינברג, שהיה ממונה על הקרן לפיתוח שירותים לנכים שהוא העביר המלצה חמה.

יצחק הנאו: אבל אנחנו כמובן לא ראינו מזה שום דבר.

יצחק הנאו: אני מוכרח להגיד שחלק מהפניות אפילו לא נענו.

יצחק הנאו: כך שעיריית ירושלים בינתיים השקיעה את הכסף מכספה והיא תבצע גם את המקווה במורשה.

יצחק הנאו: היא תתקין את המנוף במקווה פסגת זאב, וממשיכה למקווה במשואה.

ישראל אייכלר: גברת ברנדה מורגנשטרן כותבת: "לדאבוני לא קיבלנו כל מסמך מהנוגעים בדבר".

ישראל אייכלר: כך היא כותבת אתמול ליפעת, עובדת במחקר ומידע.

נעמה לרנר: אנחנו בזמנו ישבנו עם הגברת ברנדה והיא אמרה שהצורה שבה הועבר החומר לא היה על פי הקריטריונים של הביטוח הלאומי, בזמנו - - -

ישראל אייכלר: סליחה, אני רוצה את תשובת הביטוח הלאומי.

יצחק הנאו: הגברת ברנדה מורגנשטרן מכותבת למכתב.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: היא ענתה גם.

ישראל אייכלר: אבל היא כותבת שמסמכים לא הגיעו.

ישראל אייכלר: אני רוצה את תשובת הביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: האם אתם הסכמתם, הביטוח הלאומי?

ישראל אייכלר: האם הסכמתם לשלם שמונים אחוז או חזרתם בכם, מה קורה עם זה?

גרשון ברנאי: אנחנו לא הסכמנו לשלם שמונים אחוז.

גרשון ברנאי: אבל אנחנו ישבנו בזמן שמשרד הדתות היה קיים אצל המנכ"ל מר שמעוני בזמנו, וסיכמנו שכוונה כללית לעזור בהנגשת מקוואות.

ישראל אייכלר: לא מעניין אותך מה נסכם פה?

קריאה: מעניין אותי בתכל'ס.

קריאה: אני כבר הייתי בכמה ועדות, וגורנישט יצא מזה.

קריאה: אולי אתה...

ישראל אייכלר: אז גם אני אולי יכול לקום וללכת?

קריאה: תראה, אם היה לי אפשרות לעשות משהו בתכל'ס הייתי עושה.

קריאה: הבעיה היא שזה לא תלוי בי.

קריאה: את עושה הרבה דווקא.

ישראל אייכלר: אילולא את לא היינו מתכנסים לפני שנה.

ישראל אייכלר: אז בקשה, שמענו את התשובה שלכם שמה?

גרשון ברנאי: התשובה שלנו היא כזאת:

גרשון ברנאי: אנחנו ישבנו עם משרד הדתות בתקופה שמשרד הדתות היה קיים עם מר שמעוני מנכ"ל משרד הדתות בזמנו.

גרשון ברנאי: מספר מקוואות שאנחנו מדברים על הנגשה זה לא הנגשה שמחויבת לפי החוק אלא בדרך כלל בנושא של מנופים או בהרחבת שירותים, מסוג הדברים האלה, במקוואות שצריך לשפץ אותם.

גרשון ברנאי: בינתיים, לצערי הרב, התקציב שלנו קוצץ בשישים אחוז, והיכולת שלנו היום לסייע, וזה הסיבה לתשובה שקיבלת, מר הנאו, התשובות המתחמקות לצערי שקיבלת, שהתקציב שלנו כל כך קטן לנושא של מקוואות, שלמעשה כמעט ואי אפשר לסייע.

ישראל אייכלר: יש לכם תקציב למקוואות?

ישראל אייכלר: אפילו פרוטה אין לכם.

גרשון ברנאי: יש לנו תקציב לנגישות במסגרת תקציב קרן פיתוח שירותים.

ישראל אייכלר: אז יש לכם שם מיליונים.

גרשון ברנאי: אין לנו מיליונים.

ישראל אייכלר: כמה יש לכם בתקציב הנגישות?

גרשון ברנאי: התקציב לנגישות שיש לנו השנה הוא ארבעה וחצי מיליון שקל שהוצאו כולם לפרוייקטים בתחום הנגישות שמקוואות הוא רק אחד מהם.

גרשון ברנאי: יש לנו הרבה מאוד ...

ישראל אייכלר: כמה נתתם למקוואות?

ישראל אייכלר: זירו.

קריאה: גם שלושים שקל למנוף לא קיבלנו מהם.

קריאה: ....

קריאה: שמתם שמונים אחוז מ-2.6 מיליון?

גרשון ברנאי: אני לא יודע מי כתב לך את זה, אין התחייבות כזאת.

יצחק הנאו: אלי בן דהן.

גרשון ברנאי: יכול להיות.

גרשון ברנאי: אבל אין התחייבות כזאת של הביטוח הלאומי, כי לא היתה החלטה כזאת של ועדות הביטוח הלאומי.

גרשון ברנאי: אנחנו בהחלט נהיה מוכנים בעתיד לסייע בהנגשת מספר מקוואות לנכות.

גרשון ברנאי: זה לא פותר למר אייכלר את הבעיה הגדולה.

ישראל אייכלר: לא, הגדולה אנחנו נדבר עם האוצר.

ישראל אייכלר: לפחות המנופים.

גרשון ברנאי: נוכל לעזור במספר מקוואות במנופים במהלך 2005, זה בהחלט בסדר העדיפות שלנו.

גרשון ברנאי: לא בכמות כזאת, אלא צריך לעשות סדר עדיפות כמו שדיברנו בזמנו באיזה יישובים ובאיזה מקוואות, כי הפניות אלינו הם לא רק למשרד הדתות, אלא מכל מיני ארגונים שמפעילים מקוואות, ומישהו צריך לעזור לעשות סדר ברמה מקומית, ולראות למי ניתן לעזור ולמי לא ניתן לעזור.

גרשון ברנאי: במסגרת 2005 נוכל משהו לעשות.

גרשון ברנאי: אבל התקציב הוא מאוד מצומצם, צריך לקחת את זה בחשבון.

יצחק הנאו: יש ארגונים שמפעילים מקוואות.

יצחק הנאו: יש בכל רשות מקומית ארגון שנקרא מועצה דתית.

ישראל אייכלר: בינתיים המועצה הדתית זה הדבר הכי לא יעיל בכל עיר ועיר.

ישראל אייכלר: והארגונים הפרטיים הם הכי יעילים בכל עיר ועיר.

דני קורן: נושא המקוואות עבר למשרד השיכון השנה.

דני קורן: אני נכנסתי לתוך הנושא הזה מול משרד השיכון.

דני קורן: אני מאמין שחל עיכוב בגלל הנושא שמשרד הדתות פשוט עבר למשרד השיכון, זה לקח זמן, תקציב פיתוח עבר באפריל מאי, ועדיין הוועדה לא התכנסה בגלל כל העיכובים של המעבר של הדתות לשיכון.

דני קורן: תקציב יש.

נסים דהן: תקציב להנגשה למקוואות יש לכם?

ישראל אייכלר: יש ארבעים מיליון שקל.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות הנגשה בזה.

דני קורן: אני אכנס לנושא הזה מול משרד השיכון.

ישראל אייכלר: מתי אתה חושב שתוכל לכנס את הוועדה הזאת?

דני קורן: אני מאמין שעד סוף השנה נוכל.

ישראל אייכלר: סוף השנה?

דני קורן: הזאת.

דני קורן: זאת אומרת, 2004.

חמדה דהן: אני מאמינה שתוך חודש הוועדה הזאת תתכנס.

חמדה דהן: אנחנו דיברנו עם אמנון דה הרטוך.

חמדה דהן: אני מאמינה שתוך חודש הוועדה תתכנס.

ישראל אייכלר: למה לא ישבתם עדיין עם אמנון דה הרטוך?

חמדה דהן: משרד הדתות עבר למשרד השיכון במאי.

ישראל אייכלר: אפריל, מאי , יוני, יולי, אוגוסט, ספטמבר, אוקטובר – שבעה חודשים.

ישראל אייכלר: שבעה חודשים לא יכלה להתכנס ועדה?

דני קורן: האוצר ייכנס לנושא הזה וידאג מול שיכון ש....

ישראל אייכלר: אז אני רוצה שזה יתכנס אם דה הרטוך יקבל היום אז זאת אומרת שתוך חמש שנים זה יסתיים, אז ביום שהוא מסיים אני רוצה שתהיה ועדה.

ישראל אייכלר: ואל תחשבו שנחכה עד שאמנון דה הרטוך.

ישראל אייכלר: אני אדבר עם היועץ המשפטי לממשלה, אני אפנה אליו.

ישראל אייכלר: יש עיכוב של שנתיים בוועדה הזאת ויש סבל גדול.

פנחס טהר: אני התכוונתי לפנות אליו.

ישראל אייכלר: תפנה גם אתה.

פנחס טהר: לא, אני רוצה לומר.

פנחס טהר: אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה.

ישראל אייכלר: עכשיו, מה עם הכסף שלא עבר עד היום, השתיים שש מאות וכל זה?

ישראל אייכלר: או מיליון?

ישראל אייכלר: זה נמצא עדיין?

ישראל אייכלר: השתיים נקודה שש, נמצא במשרד השיכון?

דני קורן: לא נמצא.

ישראל אייכלר: גם הוא הלך עם הרוח?

חמדה דהן: זה חזר לאוצר בגלל שההתחייבות היא לשנה בלבד.

נעמי בלומנטל: אילולא זה עבר למשרד השיכון זה היה כבר אפשר להוציא את זה.

נעמי בלומנטל: רק כשזה עבר למשרד השיכון אז כל פעם אמרו, רגע רגע רגע, זה צריך עוד לעבור לוועדת כספים.

נעמי בלומנטל: אני רוצה רק שיהיה ברור.

נעמי בלומנטל: העבירו את מר דודו ביטון שהביא הצעות מחיר ב-2003 על תקציב של 2002 שבוטל.

נעמי בלומנטל: זה נראה סביר?

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: מה שלא סביר כבר שמענו פה.

ישראל אייכלר: אני רוצה עכשיו את נציגת משרד השיכון, גברת לימור.

ישראל אייכלר: את בוודאי תעבירו לשרת השיכון את כל מה שהיה פה בדיון.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע ממך מה את חושבת, מתי אנחנו יכולים להתחיל לבנות את מורשה ולשפץ את טל.

לימור טולדנו: אנחנו צריכים אישור של הוועדה.

לימור טולדנו: חייבים אישור של הוועדה.

לימור טולדנו: השרה יודעת שהעניין הוא בתהליך של קביעת קריטריונים.

לימור טולדנו: הוועדה לא יכולה להתכנס בלעדי זה.

לימור טולדנו: ידענו שאנחנו זקוקים לאישור של משרד המשפטים בשביל זה, זה גם מה שהשרה יודעת.

לימור טולדנו: ברגע שיהיו את הקריטריונים, מבחינתנו אם הם מחר אצל דה הרטוך ומחרתיים יש את הקריטריונים, שהוועדה תתכנס כבר בתחילת השבוע הבא.

ישראל אייכלר: רגע, ברגע שיהיו גמורים הקריטריונים אתם תכנסו את הוועדה?

לימור טולדנו: בודאי.

לימור טולדנו: מיידית.

לימור טולדנו: מיידית.

לימור טולדנו: ברמה של יום יומיים.

לימור טולדנו: העניין של המקוואות, במיוחד לנשים הנכות, דבר מאוד חמור כשלעצמו.

לימור טולדנו: יש פניות נוספות בנושא של מבני דת שגם צריך לפתור אותם, בלי שום קשר כרגע למקוואות, כולם ממתינים.

לימור טולדנו: ואת הכל צריך לפתור.

דני קורן: בכל אופן האוצר לא היה מעורב בנושא הזה עד היום, האוצר יתחיל להיכנס לנושא הזה.

דני קורן: לפחות אני.

ישראל אייכלר: זה הדבר שאני רוצה.

ישראל אייכלר: אם משרד השיכון והאוצר ייכנסו.

דני קורן: אחריותנו מאפריל מאי ואחריות משרד השיכון- - -

ישראל אייכלר: אז הנה, יש לנו כל הגורמים.

ישראל אייכלר: משרד השיכון, משרד האוצר, עכשיו המועצה הדתית.

ישראל אייכלר: מה אתה אומר על כל הסיפור?

משה אוסדיצ'ר: אני אומר כדי שלא נתכנס כאן עוד שנה ונהיה בדיוק באותה נקודה – אני הייתי במקווה טל.

משה אוסדיצ'ר: ואני חייב לציין, הרב אייכלר, זה זוועת עולם.

משה אוסדיצ'ר: אני לא יודע אם אדוני היה שם.

ישראל אייכלר: היינו בסיור לפני חצי שנה.

ישראל אייכלר: עם משרד השיכון.

משה אוסדיצ'ר: אז בחצי שנה הזאת זה עוד הידרדר.

משה אוסדיצ'ר: לדעתי, צריך לחלק את זה לשניים.

משה אוסדיצ'ר: אחד זה לטווח הארוך, כמו שהרב אייכלר עושה את כל הוועדות.

משה אוסדיצ'ר: אבל מצד שני, יש מקוואות שהן יכולות עם מנוף להיות נגישות גם עם נכים בעלות שולית.

משה אוסדיצ'ר: לא במיליוני שקלים, לא שניים נקודה שש מיליון.

משה אוסדיצ'ר: אני חושב שחייבים לקבוע כרגע לוחות זמנים.

משה אוסדיצ'ר: כי אם אנחנו לא נקבע, לא יעלה על הדעת שמקווה טל יש לי כרגע מקווה בנווה יעקב שעכשיו חדשה שיוצאת.

משה אוסדיצ'ר: בפסגת זאב.

משה אוסדיצ'ר: אין כאן עניין של נכות.

משה אוסדיצ'ר: אנחנו צריכים בכל מקווה, אני לא אומר בכל מקווה, בוא ניקח דרום מזרח, צפון- - -

שמואל חיימוביץ: יש נגישות בכל מקווה חדש שאתה בונה.

משה אוסדיצר: במקרה הזה יש נגישות.

משה אוסדיצר: אבל אני אומר, בוא ניקח בכל אזור מקווה אחת.

משה אוסדיצר: לא מיליונים.

משה אוסדיצר: בוא נניח מאה אלף שקל בשביל מנוף, בשביל נגישות.

משה אוסדיצר: ונפרסם את זה.

משה אוסדיצר: בהחלט.

משה אוסדיצר: תראה, ברמת הרציו זה נחמד כרגע להעלות את זה.

משה אוסדיצר: הרעיון הכללי הוא שעד שיחליטו לטווח הארוך עם ה- 2.6, עד שנחליט על מקוואות חדשות, שכאן המשרדים יתנו יד לזה.

משה אוסדיצר: זאת אומרת, להתחיל לחכות לקריטריונים כרגע, גם למנופים, אז אנחנו נהיה כאן עוד שנה בדיוק באותה נקודה.

ישראל אייכלר: ולא היית בחלק הראשון של הדיון שהיה עוד יותר קשה.

ישראל אייכלר: אבל השאלה היא, מה שאתה אומר עכשיו, זה טוב לנכות קלות.

משה אוסדיצ'ר: נכון.

ישראל אייכלר: אבל פה יש מקווה מיוחד שצריך לעשות במורשה לנכות קשות.

ישראל אייכלר: שזה עיקר הבעיה שלנו.

משה אוסדיצ'ר: ודאי.

משה אוסדיצ'ר: אז בוא ניקח מקווה אחת של נכות - - -

ישראל אייכלר: אסור לוותר שהוועדה הזאת תתכנס, כמו שאמרה נציגת משרד השיכון, ולשפץ את זה לנכות קשות.

ישראל אייכלר: במקביל, לנכות קלות, בהתאם למה שאתה אומר, בכל מקום אפשר לעשות.

ישראל אייכלר: ומה עם לוח זמנים?

נעמי בלומנטל: המועצה הדתית כידוע לא מייצרת כסף.

נעמי בלומנטל: היא מתוקצבת.

נעמי בלומנטל: אם היא לא תוכל לקבל תקציב היא לא תוכל - -

משה אוסדיצ'ר: אנחנו גם לא בונים.

משה אוסדיצ'ר: אנחנו רק משפצים.

משה אוסדיצ'ר: אני חייב להגיד לך שאת המיליון שקל אני ראיתי פה, לא העבירו.

משה אוסדיצ'ר: היו"ר הקודם, ואני לא יודע מה הכוונה הקודם, האם הקודם או הקודם הקודם, פשוט לא הסכים לחתום.

משה אוסדיצ'ר: חשב המועצה, יו"ר המועצה לא הסכימו לחתום.

משה אוסדיצ'ר: לא בוצע הדבר.

משה אוסדיצ'ר: חמור מאוד.

משה אוסדיצ'ר: חמור מאוד.

משה אוסדיצ'ר: זה נשאר במשרד השיכון.

משה אוסדיצ'ר: משרד השיכון אומר מפורשות שהמיליון שקל הועבר.

משה אוסדיצ'ר: המיליון שקל ההם עדיין נמצאים בפול?

משה אוסדיצ'ר: אני את הכסף לא קיבלתי.

משה אוסדיצ'ר: היא אומרת, הכסף נשאר אצלה.

ישראל אייכלר: תגיד לי מתי אתה רוצה ישיבה נוספת בשביל לבדוק אם דה הרטוך הביא את התשובות, ומתי.

ישראל אייכלר: בעוד שבועיים?

ישראל אייכלר: חודש?

משה אוסדיצ'ר: שלושים יום אני חושב.

ישראל אייכלר: שלושים יום זה כבר יחזור לאוצר.

ישראל אייכלר: רבותיי, אני רוצה להקריא את מסקנות הוועדה.

ישראל אייכלר: אבל לפני זה, אני חייב לומר, שאם העניין הזה לא יסודר עד סוף השנה, עומרי, אתה צריך לשמוע מה אני אומר...

עמרי שרון: אני מסכים אתך הרי מראש.

עמרי שרון: אתה יודע.

ישראל אייכלר: כן, זה ברור.

ישראל אייכלר: אם הדבר לא יסודר עד סוף השנה, חוזרים עשרים מיליון שקלים לאוצר, אז נגיד לביבי שהוא לא צריך להתפטר כי יש לו עוד עשרים מיליון.

עמרי שרון: אתה רוצה שאני אהיה אתך, נכון?

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: עכשיו למסקנות.

פנחס טהר: לפני המסקנות, הוא אמר שאת הכסף הקרוב שיקבלו ישקיעו אותי במקווה טל.

פנחס טהר: אני אומר שזו תהיה טעות .

משה אוסדיצ'ר: השאלה היא גם כמה כסף.

פנחס טהר: כי לא יהיה מקום חליפי.

משה אוסדיצ'ר: אבל אם מגיע מאה אלף שקל אתה לא יכול לחפש ולהתחיל....

משה אוסדיצ'ר: אם מגיע 2.6 מיליון זה ילך למקווה חדש.

ישראל אייכלר: בסדר.

ישראל אייכלר: במקביל.

ישראל אייכלר: כי אם תגידי אחר כך זה עוד כמה שנים.

משה אוסדיצ'ר: אז בוא נשב על זה ארבע עשרה יום, ובוא נשב על זה עוד הפעם.

משה אוסדיצ'ר: הרי לא יעלה על הדעת שעוד הפעם התקציב ילך, העשרים מיליון ילך כמו המיליון ועוד הפעם נחזור עוד שנה.

חמדה דהן: שוב אני אומרת לך, אם התקציב לשיפוץ מקווה טל 2.6 מיליון, אבל הוא אמר 3.8, עיריית ירושלים יכולה להיות שותפה שלנו לשיפוץ של המקווה.

חמדה דהן: אף אחד לא אומר שמשרד השיפוץ צריך- - -

משה אוסדיצ'ר: אני אגיד לך: עיריית ירושלים כבר שותפה אתנו בשישים אחוז בכל תקציב.

משה אוסדיצ'ר: אז לבוא עכשיו ולהפיל את זה על עיריית ירושלים?

משה אוסדיצ'ר: זה יהיה עוד שנה של דיונים.

ישראל אייכלר: היות ולא ניתן לשפץ את מקווה טל מבלי לתת מקום חלופי לנשים, יש צורך בתחילת שיפוץ מיידי של מקווה מורשה, ומיד שיהיה מוכן לשפץ את מקווה טל מיידית.

ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת מהמוסד לביטוח לאומי לסייע לעיריית ירושלים בשיפוץ מקווה מורשה.

ישראל אייכלר: לטענת עיריית ירושלים פנו למוסד לביטוח לאומי אך נדחו על ידי המוסד.

ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד השיכון בבקשה להבטיח כי בכל מקווה תהיה נגישות בסיסית לנשים נכות, כולל אופציה להתקין בשעת הצורך מנוף.

ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את הודעת נציגת משרד השיכון ונציג האוצר לפיה מחר יושבים נציגי המשרד עם נציג משרד המשפטים, עו"ד אמנון דה הרטוך.

ישראל אייכלר: תודה רבה.