הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2004-06-01 00:00

ישראל אייכלר: אני מתכבד לפתוח ישיבה שנייה באותו נושא, ואני מאוד מקווה שאנחנו נהיה אנשי בשורה לאנשים שמחכים לבשורה, בנושא שדיברנו עליו ב- 14 בינואר 2004.

ישראל אייכלר: אילו זה לא היה לאנשים שבסיעתא דשמייא, שהשם ייתן להם מאה עשרים שנה, אבל מדובר באנשים שבדרך כלל אורך חייהם, אף אחד לא יודע אם זה לא יהיה מחר.

ישראל אייכלר: לאף אחד אין ביטחון, ואף אחד לו ביטוח.

ישראל אייכלר: סבתא שלי הייתה אומרת, היא הייתה בגיל תשעים ואחד, הייתה אומרת שכמו שיש חברה קדישא, אז יש חברה מתים, כך חשבנו תמיד.

ישראל אייכלר: יש אנשים שמתים ויש אנשים שקוברים, אבל מה זה שייך אלינו.

ישראל אייכלר: אנשים שלא נתקלים בעניין הזה, חושבים שזה עולם אחר.

ישראל אייכלר: אבל בעוונותינו, בעוון האדם הראשון, אדם, כל אדם, יכול ועלול להגיע למצב של מוות.

ישראל אייכלר: יש אנשים שהגיעו למצב של מחלה של סרטן, שפעם חשבו שזה גזר דין מוות, היום ברוך השם אנחנו שומעים דברים גדולים ונפלאים, והשם יעזור הלאה.

ישראל אייכלר: מה שאנחנו יכולים לעשות במינימום, זה שבתקופה הזאת, לפחות שיהיה לאנשים מספיק רופאים במחלקות, בטיפולים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם שבתגובות הדיון הקודם, אנשים פשוט לא האמינו שיש בעיה שאין מספיק רופאים ברדיו תרפיה, לעשות את ההקרנות, דבר שהוא כל כך נחוץ, כל כך ידוע בעולם, ופה נתקלנו, - עברתי אתמול על הפרוטוקול של הישיבה הקודמת, פשוט לא האמנתי למקרא עיניים ולמשמע אוזניי באותה ישיבה, כמה שקשה להכשיר אנשים, כמה שקשה למצוא אנשים, כמה שתנאי העבודה של האנשים קשים.

ישראל אייכלר: חשבנו האם היום נוכל להזיז את העניין על ידי הישיבה הזאת, ואולי נצא אפילו בבשורה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לצורך הפרוטוקול לעשות סבב נוכחים.

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו ניתן את רשות הדיבור הראשונית למשרד הבריאות.

ישראל אייכלר: בדרך כלל אנחנו נותנים למשרדי הממשלה לדבר אחרונים, אבל היות ואנחנו בישיבת המשך, אני רוצה לצורך הפרוטוקול להקריא את הסיכומים של הישיבה הקודמת, ואחרי כן להתקדם אתכם לראות איפה אנחנו עומדים בכל סעיף וסעיף.

ישראל אייכלר: בסיכום הישיבה הקודמת הודענו כי הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה להגדיר את נושא התקינה לרופאים ברדיותרפיה בהקדם האפשרי.

ישראל אייכלר: הועדה סבורה כי יש להגדיר תקנים לנושא, דבר שיבטיח שיפור באיכות הטיפול הניתן לחולי הסרטן, ויעודד מתחמים נוספים לעסוק בתחום הזה.

ישראל אייכלר: הועדה מבקשת לקבל את החלטות משרד הבריאות בנושא תוך חודש ימים.

ישראל אייכלר: הועדה פונה להסתדרות הרפואית בישראל ולכל הגורמים הנוספים האמונים על הנושא, בבקשה להגדיר את האונקולוגיה בכלל ורדיותרפיה בפרט, כמקצוע מועדף.

ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה לבחון את נושא ההגדרה וההכשרה של טכנאי הרנטגן, במטרה להבטיח את איכות הטיפול בקרינה.

ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד הבריאות ולהנהלות בתי החולים בבקשה לבחון את נושא הקצאת הכספים המתקבלים מטיפול בקרינה ושהם חידוש ציוד הקרינה וכן צרכים נוספים של המחלקות האונקולוגיות.

ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה לעשות אבחנה בתקנים בין רופאים מומחים למתמחים, כך שתקני מתחים לא יבואו בחשבון על תקני רופאים מומחים.

ישראל אייכלר: הועדה תקיים ישיבת מעקב בנושא בעוד כחודשיים.

ישראל אייכלר: משה רבינו אמר כחצות הלילה, כדי שלא יגידו בדיוק בחצות, אז כחודשיים, ואנחנו כבר כחמישה חודשים אחרי הדיון, אז עדיין זה במסגרת התקינה הסבירה.

ישראל אייכלר: כמה בעיות, האם הוגדרה התקינה לתחום הרדיותרפיה, האם העדר מתמחים ברדיותרפיה, האם שונתה מדיניות ההתמחות.

ישראל אייכלר: האם שונתה מדיניות ההתמחות כך שיותר סטודנטים יבחרו במסלול הקשה הזה להתמחות.

ישראל אייכלר: העדר הכשרה מתאימה לטכנאי הרנטגן פיזיקאים, האם שונתה ההדרכה לאנשים האלה.

ישראל אייכלר: האם מותנים כספים לרכישת ציוד חדש לקרינה, מה קורה עם הכספים שמתקבלים מהטיפולים.

ישראל אייכלר: אלה הנושאים המרכזיים של הדיון שלנו היום, רשות הדיבור למשרד הבריאות, לדר' אוסנת לוכסמבורג, מנהלת אגף לטכנולוגיות רפואיות.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני אתאר את מה שאנחנו עשינו עד עכשיו בנושא הזה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אנחנו הקמנו צוות במשרד הבריאות שהוקם על ידי עומר אונקול שבעצם היום הוא בצבא, ופרופ' רובינזון, שהוא ראש המועצה לאונקולוגיה, הוא פשוט היום בחו"ל והוא לא נמצא פה, אחרת אני מניחה שהוא היה כאן.

דר' אוסנת לוקסמבורג: בעצם אחרי שקיימנו דיון עם המנכ"ל ועם השר ועם אישים נוספים, אנחנו לאורך התקופה הזאת מיפינו את כל הצרכים שקיימים במרכזים השונים, ובנינו תוכנית עבודה, תוכנית פעולה ובדקנו את כל המשמעויות שלה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: תוכנית העבודה פורשת בעצם מה אמור להיות השינוי, ואיזה צעדים צריך לנקוט בשנים הקרובות, כדי להביא את ההמלצות של אותן ועדות ושל המועצה הלאומית לאונקולוגיה ליישום של הדברים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: כאשר בחנו את זה גם מבחינת הציוד, גם מבחינת כוח האדם, מסלולי הכשרה הנדרשים, וגם מבחינת התקינה והתוספות שידרשו לאורך השנים האלה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: כי חלק מהדברים תלוי בדברים אחרים, זאת אומרת אי אפשר לעשות תקנים לפני שמכשירים את האנשים וכל אחד דברים שאחד כרוך בשני.

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה שאנחנו בנינו במקביל, בנינו הערכה תקציבית לכל אחד ואחד מהסעיפים האלה, ההערכות התקציביות שלנו שמדובר בעשרות מיליוני שקלים לאורך השנים האלה, תוכנסנה לתוך הדרישה התקציבית שלנו ממשרד האוצר לשנה הקרובה, מתוך כוונה לרתום את משרד האוצר כפרויקט לאומי להתחייב לנושא הזה, גם בשנה הראשונה להוספת התקציב הנדרש בשנה הראשונה, אבל גם לאורך השנים.

ישראל אייכלר: מה זה עשרות מיליונים?

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש לי חלוקה של הדברים, אבל יש לנו סדר גודל של כמאה מיליוני שקלים שיידרש בסך הכול, לצורך הפרויקט הזה.

ישראל אייכלר: רק לעניין הזה?

דר' אוסנת לוקסמבורג: כן, מאה מיליוני שקלים, כאשר מרבית הכסף הולך על מחשוב, ובערך חמישית מהכסף הולך רק על הנושא של תוספת התקינה, זאת אומרת כעשרים מיליוני שקלים ידרשו רק לתוספת התקינה של הרופאים, הפיזיקאים, טכנאי הקרינה, על פי ההמלצות שיש כאן.

דר' אוסנת לוקסמבורג: ברור לנו שוב, שהדברים לא יינתנו בסכום אחד על ידי האוצר, ולכן גם בנינו אפשרות בצורה מדורגת להוסיף לפי הדברים שנמצאו כחשובים ביותר ואיך לדרג את זה ולפרוש את זה לאורך השנים.

ישראל אייכלר: ההכנסות מהמשק הזה מתקרבות לסכומים האלה?

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא יודעת להגיד לך לגבי ההכנסות מהמשק, אבל לנו יש בעיה עם הסימון של הכנסות מסוימות אך ורק לנושא המסוים ואני רוצה להבהיר למה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: בית חולים הוא מסגרת מאוד גדולה, יש מחלקות מסוימות שמכניסות יותר כסף ויש מחלקות אחרות שפחות כסף.

דר' אוסנת לוקסמבורג: ניקח לדוגמא את טיפול נמרץ, טיפול נמרץ היא לא מחלקה שמכניסה כסף, מקבלים אלף שקל ליום אשפוז, אבל הוצאות מקבלים חמישים אלף שקל ליום על חולה לאשפוז.

דר' אוסנת לוקסמבורג: כך שבית החולים גם מאזן את תקציבו בין השאר בין מחלקות שמכניסות יותר כסף ופחות כסף.

עמיר פרץ: זאת אומרת שחולים הסרטן מפסידים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא אומרת שחולי הסרטן מפסידים, זה כמו שרדיולוגיה יש לה הכנסות אחרות, שהולכות לכיוונים אחרים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה שאני אומרת זה שאי אפשר לקחת –

מרינה סולודקין: אפשר לשאול מה מכניס כסף למשל, דוגמא?

דר' אוסנת לוקסמבורג: ההכנסות נגזרות מהשירותים שמוכר בית החולים, נגזרות משינויים בין מחלקה למחלקה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש מחלקות מסוימות שאתה משקיע בחולה, עלול להיות שהם פחות, אבל המערכת עובדת על ממוצעים, ובממוצעים גם יום אשפוז הוא ממוצע.

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש מחלקות מסוימות שזה יותר ויש מחלקות מסוימות שזה פחות.

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה לא אומר שאנחנו לא חושבים שהרדיותרפיה זה נושא חשוב שלקחנו על עצמנו ואנחנו רוצים לקדם אותו.

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה לא אומר שאנחנו לא נפעל במסגרת בתי החולים לנסות ולקדם את הנושא גם במסגרת בתי החולים הקיימים שמפעילים מכוני רדיותרפיה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אבל מה שאני מנסה להבהיר זה, שזה לא שאפשר להתייחס לזה כאל פתרון פשוט ולבוא להגיד בואו ניקח את הכספים שמקבלים מרדיותרפיה ונשקיע אותם אך ורק בנושא של רדיותרפיה כי הדבר הזה יפגע בשירותים חיוניים אחרים, שהם חיוניים.

ישראל אייכלר: אני אגיד לך למה, אבל אם אני משרד הבריאות או משרד האוצר, אני יושב במשרד האוצר דיון ואומרים לי תראה, מה שאתה מדבר זה מאוד יפה, אבל זה צריך לעלות לנו מאה מיליון שקל בשנה, מאה מיליון שקל –

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא לשנה, מאה מיליון שקל זה הערכה שלנו שוב, שהיא תיפרש על משך כמה שנים, כאשר חלק מההשקעה היא כרגע השקעה חד פעמית.

דר' אוסנת לוקסמבורג: זאת אומרת הנושא של ציוד ברור שיש לו פחת וצריך לחדש אותו ויש אחזקה ותחזוקה.

ישראל אייכלר: אבל זה סכום מפחיד, יש הרבה פסיכולוגיה בכלכלה, מאה מיליון שקל זה סכום מפחיד.

ישראל אייכלר: אבל אם אני אגיד –

מירי זיו: אבל מוציאים סכומים כאלה, לדברים פחות חשובים.

ישראל אייכלר: אבל אם אני אבוא ואגיד תראו, השכר של רדיותרפיה, לפתור את הבעיה הזאת הספציפית של אותם עובדים, זה עשרים מיליון והרווח של הארבעים מיליון דולר, דולר, כך כתוב בהודעה הקודמת, ארבעים מיליון דולר מתקבלים בבתי החולים מטיפולי הרדיותרפיה, שלא לדבר על שאר הטיפולים.

ישראל אייכלר: אז אני אומר אם אתה מקבל ארבעים מיליון דולר, ומה שהגברת לוכסמבורג מבקשת זה עשרים מיליון שקל, אז כדאי, זה שונה לגמרי התמונה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אז שוב, זה משתנה בין בתי החולים השונים, בין התקציבים שלהם.

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה שאני מנסה להגיד זה שכל הנושא של העלויות, וכל הנושא של התקצוב, גם של בתי החולים וגם של משרד הבריאות מול משרד האוצר, אמור להידון בקונטקסט הזה של התוכנית הזאת, במסגרת תקציב 2005 ומתוך תקציב 2005 אנחנו נראה מה אפשר לווסת דרך תקציב בתי החולים, מה אפשר לווסת דרך האוצר, איך אפשר לקדם את הנושא.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אנחנו אבל היום יודעים מה המשמעויות הכלכליות שנדרשות מאיתנו ליישום של הדברים, ועשינו את העבודה הזאת.

ישראל אייכלר: נדמה לי שהתפקיד הספציפי שלך, זה כל אגף הטכנולוגיה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני ראש המנהל לטכנולוגיה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת את לא יכולה להתמקד או להעדיף את התחום הזה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא, האמת היא שאני גם מלווה את הנושא הזה לא מתוקף התפקיד שלי באגף הטכנולוגיה, אלא בגלל החברות שלי במועצה הלאומית לאונקולוגיה וגם בגלל שבזמנו הנושא נראה לי חשוב ואני לקחתי על עצמי במסגרת המשרד לקדם אותו.

דר' אוסנת לוקסמבורג: ולכן אני בעצם מלווה, פשוט לקחתי על עצמי, כי הנושא נראה לי מאוד חשוב.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לכן לקחתי במסגרת הנהלת המשרד, אני לקחתי על עצמי לרכז את זה ולקדם את זה בתוך המשרד.

ישראל אייכלר: בשורה התחתונה, מה הבשורה שלנו מהישיבה הקודמת עד עכשיו?

דר' אוסנת לוקסמבורג: הבשורה שלנו זה כך, הדברים כמו נושא של תוכניות הכשרה, מחלקת ההדרכה שלנו כבר התחילה לעבוד.

ישראל אייכלר: התחילו לפעול?

דר' אוסנת לוקסמבורג: כן, דברים שאנחנו יכולים במסגרת המשרד שלנו התחלנו להריץ.

דר' אוסנת לוקסמבורג: הנושאים התקציביים –

עמיר פרץ: את יכולה לפרט?

דר' אוסנת לוקסמבורג: מחלקת ההדרכה שלנו קיבלה הנחייה לבנות תוכניות הכשרה למגזר של הפיזיקאים, וכל הנושאים שעלו.

ישראל אייכלר: זה מתחיל לפעול?

ישראל אייכלר: יש קורס?

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא מתחיל עוד לפעול, אלא היא מגבשת את התוכנית, את התכנים של התוכנית, איזה מסגרות, כמה אנשים יהיו, איפה זה יפעל, כל הדברים האלה זה נושא שעכשיו מחלקת ההדרכה שלנו עובדת עליו.

ישראל אייכלר: יש כבר איזה סיכום ביניים?

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא יודעת, אני רק יכולה לבדוק.

מרינה סולודקין: כמה זמן זה ייקח לגבש את התוכנית?

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני מניחה שתוך מספר חודשים תהיה לנו תוכנית מובנת, כולל איפה זה יינתן, למי זה יינתן וכו'.

דר' אוסנת לוקסמבורג: הנושאים הכלכליים גם התקציביים וגם המשמעויות, איפה המשרד הולך להתערב או לא להתערב בתוך בתי החולים וכו', יעלה עוד לדיון, אמור לעלות לדיון אצל השר.

מרינה סולודקין: זו ישיבה שנייה היום שאני שומעת דברים מאוד, מאוד מעודדים, שיש וועדה, יושבים ועובדים ועובדים.

מרינה סולודקין: יש טווח דרך ארוך ותאריכים בירוקראטיים, כמה חודשים, חצי שנה, שבזמן הזה מסיימים את המשימה.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת, כמו שאני מבינה שיש מחסור מאוד חמור ברופאים רדיולוגיים, ומה שאנחנו מבקשים מהאגף לקחת בחשבון שזה כאן ועכשיו ולא בעוד חודשיים.

יעקב מרגי: אבל זה אמרנו בישיבה הקודמת, לפני חמישה חודשים כאן ועכשיו, ועכשיו יש רק כוונות טובות עדיין.

מרינה סולודקין: כן, זה מה שאני אומרת, אני ישבתי בקורבנות חסר בנשים, יושבת וועדה והדיון הזה הגנת העדים, שזה הדבר הכי חשוב, עדות נגד סרסורים, כל התשתית של פשע בינלאומי.

מרינה סולודקין: הם גם מתכוונים עוד לשבת חצי שנה ומה שאני אומרת שיש דברים דחופים.

עמיר פרץ: אני רציתי לשאול את דר' לוכסמבורג אם אפשר, למעשה מה שאת מצטטת זה ועדת אונקול.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני אומרת שועדת אונקול הייתה הבסיס.

עמיר פרץ: השאלה שלי, רק להגיד ועדת אנקול זה וועדה שמונתה על ידי המועצה הלאומית לאונקולוגיה, וועדה שבחנה לעומק ולרוחב את מצב הרדיותרפיה ונתנה המלצות מאוד, מאוד כלליות.

עמיר פרץ: נתנה את ההמלצות שלה לפני למעלה משנה.

עמיר פרץ: זה הוצג במועצה הלאומית לאונקולוגיה ואנחנו כולנו שמענו את זה.

עמיר פרץ: השאלה אם מעבר להמלצות האלה יש המלצות חדשות.

עמיר פרץ: האם הייתה איזה שהיא התקדמות מעשית מעבר למה שאנחנו שמענו?

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש צעדים אופרטיביים.

עמיר פרץ: איזה?

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש תוכנית אופרטיבית שנבנתה על ידי דר' אונקול שעמד בראש הועדה הזאת, פרופ' רובינזון ועל ידי, שבעצם באה ולקחה את כל ההמלצות הכלליות ופרטה אותן לפרוטות.

עמיר פרץ: שאלה אם אפשר לקבל על זה פרטים, כי הוא כבר אז בישיבה לפני למעלה משנה נתן תוכנית אופרטיבית.

עמיר פרץ: שאנחנו במה שישבנו כאן לפני חמישה חודשים כבר אמרנו, דנו, אמרנו התוכנית הזאת היא גדולה מדי, קשה מאוד לביצוע, יקרה מאוד, מפחידה כמו שאומר חבר הכנסת אייכלר, אפילו מבחינה פסיכולוגית.

עמיר פרץ: אנחנו כאנשים שעובדים בשטח משוכנעים שברגע שיהיו התקנים יבואו אנשים ואנחנו לא חושבים שזה דבר שכרוך בדבר.

עמיר פרץ: אני חושבת שזה דבר שחשוב להגיד, כי כמו שאתם מציגים את זה, דבר כרוך בדבר ואם לא תהיה תוכנית הכשרה אז גם לא יבואו אנשים.

עמיר פרץ: יבואו אנשים ברגע שיתפנו תקנים יבואו אנשים, א', וב' אנחנו ביקשנו להפריד את נושא התקינה מכלל הנושאים האחרים, כי אם אנחנו גוררים את העניין של הפיזיקאים והדיביניטריסטים, והציוד וכך הלאה, ואנחנו זורקים מספרים מאוד, מאוד גדולים שהם באמת גדולים, דבר לא יקרה.

עמיר פרץ: אנחנו אומרים מתרחשת עבודה ברדיותרפיה, יושבים שם בפועל רופאים, לרופאים האלה אין תקינה ועל זה בעצם נשאלה השאלה.

עמיר פרץ: השאלה מה קרה בחמישה חודשים האלה, אם באמת הייתה איזה שהיא התקדמות.

אברהם קוטן: מותר לי לשאול שאלה?

אברהם קוטן: אני לא רוצה ליצור אווירה של היסטריה, אבל יש מין שעון חול, רפי הצטרף אלי, שהולך ואוזל.

אברהם קוטן: מה שקורה סביבנו כמו בכל תחום של הייטק, הדברים מתקדמים מחודש לחודש, המרווח, הפער הולך ומתעצם.

אברהם קוטן: הקהל הוא לא תמים, וזכותו לקבל את מה שמקבלים היום כסטנדרט רפואי במערב אירופה, אני לא מדבר על צפון אמריקה.

עמיר פרץ: אפילו מזרח אירופה.

אברהם קוטן: ואפילו מזרח אירופה, ואני מרגיש שאנחנו לא ירחק היום שאני לא אהיה שקט, לגבי חלק מהחולים שאני אדע שאני מטפל בהם פחות טוב.

אברהם קוטן: לדוגמא, חולת סרטן שד, שעברה כריתה של גידול בצד שמאל וצריך להקרין אותה, ואם אין לך לא כאיזה שהוא case report איזה שהוא אנקדוטה לספר לעיתונאים, הייתי היום בתל השומר או בהדסה.

אברהם קוטן: אלא כסטנדרט יום יומי, לתכנן אותם בעזרת סי.

אברהם קוטן: טי.

אברהם קוטן: סימולאטור, לוודא שהלב לא חוטף קרינה, אנחנו נרפא אותם מסרטן השד, והם ימותו בעוד חמש עשרה שנה מהלב.

אברהם קוטן: ומהר מאוד יהיה מצב שאסור לנו לטפל בחולה, מכל האספקטים.

אברהם קוטן: לכן אני חושב שהועדה, עומר אנקול עשה עבודה נהדרת, מצוינת –

ישראל אייכלר: אתה מחזיק את זה ביד,

אברהם קוטן: אני מחזיק את זה ביד,

מירי זיו: מאי אלפיים ושלוש,

אברהם קוטן: אני רוצה להגיד, אני הייתי חבר בוועדה הזאת, אבל יש משהו שנקרא עזרה ראשונה, שצריכים כרגע להבין.

אברהם קוטן: אני מוכרח לספר לכם, תביאו לי מומחה לאונקולוגיה, לא, עכשיו אנחנו צריכים ללמד אותו לפחות שנתיים את המקצוע.

אברהם קוטן: ואם תביאו רופא צעיר, קודם כל חמש שנים נלמד אותו בכלל מה זה אונקולוגיה, אחר כך עוד שנתיים נלמד אותו גם איך לעשות טכנולוגיה מתקדמת של רדיותרפיה.

אברהם קוטן: לכן אני מרגיש שיש שאנחנו - יש שש מחלקות שמספקות את השירות הזה בארץ, כל אחת במצוקה יותר או יותר, יש יותר ועוד יותר, תלוי במיקום ובתנאים.

אברהם קוטן: למשל חיפה, אני חושב שאנחנו במצב קשה מאוד בכוח אדם.

אברהם קוטן: לכן אני חושב שלפני שאנחנו מדברים על תקנים, כי זה סיפור ארוך עד שיעדו ועדות ויחליטו על תקנים, אנחנו צריכים את העזרה הראשונה, כבר לקבל את האנשים שנוכל להכניס אותם, להתחיל ללמד אותם.

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה תקנים,

אברהם קוטן: אל תקראי לזה תקנים, תקנים זה סיפור שייקח זמן, אבל יש את העזרה הראשונה.

עמיר פרץ: למה זה ייקח זמן?

עמיר פרץ: למה שמחר לא יבוא משרד הבריאות ויגיד שזה בסדר, זה חמור מאוד שעברה חצי שנה, למה על חמש מיטות יש רופא, אלף חמש מאות ביקורי מרפאה, יש רופא.

עמיר פרץ: שמונה פגים רופא, שאר הדברים אני לא יודעת, שתי מיטות טיפול נמרץ רופא.

עמיר פרץ: ברדיותרפיה אין, אני יכולה לבוא ולהגיד תשמעו, לפי תקינת משרד הבריאות לא צריך להיות רופא ברדיותרפיה , אני מחר אוציא את חמשת הרופאים מרדיותרפיה ואני אגיד תכריחו אותי לשים שם, ושכל החולים יצאו לטיפול באירופה ושמשרד הבריאות יממן אותם, מכיוון שמשרד הבריאות חייב לממן.

עמיר פרץ: לפי החוק משרד הבריאות חייב לממן טיפולים שלא ניתנים בארץ.

מרינה סולודקין: זה משרד האוצר.

דר' אוסנת לוקסמבורג: התקינה שמצטטים פה זה תקינה שנקבעה בהסכמי גולדברג, שזה הסכמים היסטוריים שנקבעו בשישים ושבע, הסכמי שכר והסכמי תקינה מאז והם ההסכמים שתקפים להיום, נושא הרדיותרפיה נכון לא הוכלל בתוך הסוגיה הזאת.

דר' אוסנת לוקסמבורג: משם מצטטים –

ישראל אייכלר: מה שאמרת עכשיו בהערת אגב, זה הערת אגב לנושא שלנו, הסכמי שכר והסתדרות, זה אומר שאם אני רוצה לטפל בבעיה של סרטן, אני צריך להביא את קרל מרכס.

ישראל אייכלר: לטפל בהסכמי שכר, ועדי עובדים נמל אשדוד.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא, אבל מצטטים ומשתמשים בדברים שהנה יש בכל הדברים האחרים, לא בכל הדברים, בחלק מההתמחויות יש באמת הסכמים כאלה, שהם הסכמים היסטוריים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: שוב, אני חושבת שהמסר לא זה, זה לא שהמשרד לא חושב שזה דחוף וזה נושא שצריך לטפל בו.

דר' אוסנת לוקסמבורג: העניין הוא ככה, התקנים הם תקנים שאנחנו חייבים להשיג אותם דרך משרד האוצר ודרך תקציב 2005, הדיונים מול משרד האוצר יסתכמו רק בספטמבר אוקטובר השנה הזאת על הנושא של התקציב של המשרד.

דר' אוסנת לוקסמבורג: המשרד בכלל נמצא, אתה יודע את זה לא פחות טוב מהם, בקיצוץ של תקנים והורדה של הרופאים לבריאות הציבור ומכל מיני גורמים אחרים.

ישראל אייכלר: אם יבוא שר האוצר ושר הבריאות, אני יודע איך שזה הולך, הוא יגיד לי תגיד לי מה אתה צריך, משר הבריאות מאה מיליון שקל כדי שכל החולים האלה לא ילחצו עליך בבית והטלפונים שאתה מקבל, גם ממני, גם מאייכלר וגם מאחרים, או שאתה רוצה עוד כמה רופאים במחלקת רדיותרפיה, בוודאי יגיד לו – תעזוב את זה, תן לי את זה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אז אנחנו מחלקים את הדרישות שלנו, הדרישות שלנו הם גם לנושא סל השירותים וגם לנושאים כאלה וגם לנושא של תקינה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אנחנו כמשרד מבחינת סדרי העדיפויות, זה פרויקט, זה פרויקט שאנחנו חושבים שהוא חשוב ואנחנו נקדם אותו.

ישראל אייכלר: כמה הוא חשוב?

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא שר הבריאות, שר הבריאות יבוא ויחליט בסופו של דבר מול הדרישות התקציביות שלו, או מול מה שזה, מה יהיה אצלו בסדרי העדיפויות הגבוהים ביותר ומה פחות.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא יכולה להגיד לך היום בשם משרד הבריאות שהמאה מיליוני שקלים האלה, צריכים ללכת לנושא של רדיותרפיה ולא ללכת לסל השירותים או לא ללכת לנושא אחר.

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה החלטה ברמה של שר, לא ברמה של איש.

מירי זיו: העניין הוא שאתם עשיתם את זה סל כל כך גדול, שזה מרתיע.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא, אנחנו בנינו את זה בצורה מדורגת שהיא לא, זה מה שאני נמסה להסביר.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אנחנו בנינו שבשלב הראשון חמישה תקני רופאים ראשוניים, שלושה תקני טכנאים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: שוב, יש לנו תוכנית מדורגת, השאלה היא של מה מיישמים בתוך התוכנית המדורגת, היא פונקציה של מה שנצליח לקבל מהאוצר בסוף הפרויקט הזה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: יש לנו גם הוספה של מאיצים, תוספת של מערכת לבקרת איכות בכל אחד, הכשרה של הדור הראשון.

דר' אוסנת לוקסמבורג: כדי להימנע מכל הנושא הזה של הנה סל של מאה מיליוני שקלים, לא נקבל אותו, אז בדיוק זה מה שהשר ביקש וזה מה שאנחנו עשינו.

ישראל אייכלר: אני קראתי אתמול מעל במת הכנסת, אמרתי שהיום יתקיים פה דיון, והרי מה הכוח של הדיונים האלה בוועדה שלנו, שאנחנו יוצאים לתקשורת ורואים את זה בערוץ הכנסת ואולי מישהו מצטט את זה.

ישראל אייכלר: את כתבת מכתב מאוד יפה , דר' לוקסמבורג, לגברת יפעת שי השבוע.

ישראל אייכלר: שורה אחת, שורה אחרונה במכתב שלך, אני קורא – את כותבת פה שמיפיתם את הצרכים הלאומיים, והמשמעויות הכלכליות והארגוניות, המשרד החל בעבודה ליישום חלק מההמלצות.

ישראל אייכלר: בסוף כתבת שאופן היישום המתאים בהתחשב באילוצים הכלכליים הקיימים.

ישראל אייכלר: זה אומר באידיש, גורנישט.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני לא יודעת מה באידיש, כי אני לא יודעת אידיש, אבל אני יכולה להבהיר מה התכוונתי.

ישראל אייכלר: אם להתחשב באילוצים הכלכליים, זה שום דבר.

דר' אוסנת לוקסמבורג: המסר שלי היה, שוב, אני מאוד אשמח אם אתה תוכל לסייע לנו לקבל או תקציבים נוספים לקדם את הנושא ולסייע לשר הבריאות במאבק שלו להגדיר את זה כפרויקט מיוחד ולקדם את זה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אין ספק שכל עזרה בנושאים האלה תתקבל בברכה, כי אנחנו יודעים באיזה מאבקים אנחנו נמצאים על דברים בסיסיים, לא רק על פרויקטים מיוחדים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: מירי יכולה לספר לך פה וגם חברים פה, לדוגמא בסל הבריאות, איזה מאבקים היו לנו.

דר' אוסנת לוקסמבורג: שנה שעברה לא קיבלנו בכלל כסף והשנה הבטיחו לנו שישים מיליון שמתוכם קיבלנו רק עשרים, בשנה הבאה בכלל לא יהיו כספים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: האילוצים הכלכליים לצערי הרב מכתיבים לנו חלק מהעבודה וחלק ממה שאנחנו יכולים לתת לחולים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אם פעם הייתה רפואה שלא היינו צריכים לתת –

ישראל אייכלר: יש מיליארד וחצי שקל ממיסים.

דר' אוסנת לוקסמבורג: הלוואי, ולעשות איתם טוב, אני מוכנה לקבל את הכסף ואנחנו מתחייבים לעשות עם זה טוב.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לכן האילוצים הכלכליים שלצערי הרב בזמנו, גם כרופאה מתמחה צעירה, לא היו לנו ולא היינו מתחשבים במערכת הרפואית כל כך.

דר' אוסנת לוקסמבורג: היום מכתיבים לנו חלק גדול מהפעילות שלנו.

ישראל אייכלר: מי?

ישראל אייכלר: האוצר?

דר' אוסנת לוקסמבורג: האילוצים הכלכליים שאנחנו כמערכת בריאות חיים בה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: או לנו ברמה הלאומית של מה אפשר לתת או לא לתת לחולים, או יספרו לך חברים פה בשטח, מה הם מאשרים בקופת חולים ומה הם במחלקות שלהם יכולים לתת לחולים שלהם או לא.

עמיר פרץ: אבל אם מודים על האמת, הכסף שהולך לחולי סרטן מצד המדינה, הקופות וכך הלאה, רק אחוז שאתם תגידו איזה שהוא, מגיע לחולי הסרטן.

עמיר פרץ: מזווית של חולי הסרטן ניתן כסף להם והם לא מקבלים אותו.

עמיר פרץ: אולי משרד הבריאות הוא לא התשובה, אולי מישהו אחר צריך לעשות צדק בעניין הזה, אבל במונחים של צדק, במונחים של זווית ראייה של חולה סרטן, המדינה נותנת להם כסף, הקופות נותנות להם כסף והכסף הזה לא מגיע אליהם, מגיע למקומות אחרים.

עמיר פרץ: זה נכון?

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה זה המדינה נותנת כסף?

יעקב מרגי: הבעיה לפני כן, יש דוח שכולם, אין חולק עליו שהוא עשה עבודה טובה, ועדה שעשתה עבודה טובה.

יעקב מרגי: הייתה ועדת בדיקה, אנחנו היום כמעט באותו מצב שהיינו בוועדה הקודמת.

יעקב מרגי: לראייה התהליכים התחלנו תהליכים, אני לא בא אליך בטענות, מכל הרפרנטים והשרים לא יודע מה עושים.

יעקב מרגי: הנקודה היא כזאת, אין לי ממך שום בשורה, ברגע שיש אילוצים תקציביים, שר הבריאות, שר האוצר, אני אפילו מסמך שאני אדע מה דרך מהשר, אין לי עדיין.

יעקב מרגי: אם אני אדע שאת התחייבת או שהגעת היום ואמרת הנה, הכנתי מיפוי, אני צריכה, כתבתי לשר הבריאות, אני מבקש שתתני את דעתך.

דר' אוסנת לוקסמבורג: קודם כל יש פה העתק.

יעקב מרגי: מה שלחת?

יעקב מרגי: מה ביקשת?

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה עדיין ממתין, היה דיון אצל השר, אני לא יודעת הפרוטוקול אם כן או לא יש.

דר' אוסנת לוקסמבורג: היה דיון אצל השר, שהיו בו גם חלק מהאנשים שנוכחים כאן.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אחרי זה קיימנו שיחות על הנושא, השר נתן מנדט לבנות את זה בצורה הדרגתית, כולל הנושא של העלויות.

דר' אוסנת לוקסמבורג: לנו יש את העבודה הפנימית במשרד.

עמיר פרץ: מתי זה היה?

דר' אוסנת לוקסמבורג: לפני כמה חודשים.

עמיר פרץ: לפי דעתי זה היה לפני הישיבה הקודמת.

דר' אוסנת לוקסמבורג: יכול להיות, לנו יש את העבודה, הפנימית שלנו, אני חולקת עליכם, אני חושבת שאנחנו עשינו עבודה, מיפינו את הצרכים, בחנו את העלויות בנינו תוכנית הדרגתית, התחלנו בחלק מהדברים אצלנו פנימית בתוך משרד הבריאות, אני חולקת, מה לעשות, אני לא יכולה לתת תקנים, אין לי מאיפה.

יעקב מרגי: סליחה, אני אומר לך תני לנו את הכלים.

יעקב מרגי: תאמרי מה ביקשת, אנחנו ניתן לך את ההקצאה, הבעיה שאתה גורם המקצועי במשרד, עדיין לא סיימת את המיפוי ואת הדרישה שלו מהשר.

יעקב מרגי: אני גם לא רואה דרישה שלך מהשר.

יעקב מרגי: יכול להיות שבסוף את תחליטי למרות כל הדיונים הבומבסטיים פה, וחשיבות הנושא, שתחליטי שאין מקום, את תעדיפי לתת –

דר' אוסנת לוקסמבורג: זה לא דרישה שלי מהשר, אני התנדבתי מה שנקרא לסייע לשר להכין את הנושא הזה, זה דרישה של השר בעקבות הדיונים שהיו אצלנו.

ישראל אייכלר: השר מודע לכמה רופאים צריך רדיותרפיה ?

דר' אוסנת לוקסמבורג: בוודאי, כן,

ישראל אייכלר: שבעה, כמה אמרת?

דר' אוסנת לוקסמבורג: לא, עשרים וחמישה רופאים, עשרים ושניים פיזיקאים, תוספת של עשרים וחמישה נוספים, וזה שוב, זה דרישה שהיא מופחתת מהאידיאל.

ישראל אייכלר: השר מבין ומודע כמה חשוב העשרים וחמישה האלה?

דר' אוסנת לוקסמבורג: ישבו חברים שיושבים אצלך פה והבהירו את זה, הוא קיבל דוח, ישבה וועדה.

ישראל אייכלר: מה הוא צריך לעשות כדי לעשות תקינה?

ישראל אייכלר: לחתום על מסמך בסך הכול, נכון?

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה זאת אומרת?

ישראל אייכלר: אני רוצה להיות מעשי.

דר' אוסנת לוקסמבורג: תקינה הוא צריך לקבל תקנים ממשרד האוצר, במסגרת התוכנית התקציבית של שנה הבאה, הוא צריך לקבל הקצאה של תקנים.

ישראל אייכלר: שוב האוצר צריך לתת מהתקציב?

דר' אוסנת לוקסמבורג: מה לעשות, אני מוכנה לקבל תקציב למשרד הבריאות ולנהל אותו לבד, לצערי הרב על כל פיפס אני צריכה לעדכן את משרד האוצר.

יעקב מרגי: הועדה יכולה לקבל מסמך מקצועי?

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני יכולה לקבל ממשרד הבריאות, אני לא מוסרת ישירות לוועדה, יש לי שר, יש לי מנכ"ל, יושב ראש הועדה יפנה לשר, אני בטוחה שישמחו לתת, יש את החומר מוכן.

יעקב מרגי: דרך הרגליים, צריך להניע את העגלה הזאת, וזה חמור מאוד, אני לא בא אליך בטענות.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני אשמח לכל עזרה.

יעקב מרגי: אני לא בא אליך בטענות, אבל זה חמור מאוד, כל עבודת הכנסת מתמסמסת כשמשרדי ממשלה, שרים, משרד האוצר, שולח לפה אנשים מכובדים ככל שיהיו, מקצועיים ככל שיהיו, שחוץ מלומר את הכוונות הטובות, אין כלום.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אני בתסכול כמוכם.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת סולודקין רוצה להתייחס לדברים שלנו מיד אחרי הגברת זיו.

מרינה סולודקין: אני מאוד מכבדת גם את העבודה של הועדה, אבל מה שאני לא רואה זה רצוי וסדר עדיפויות.

מרינה סולודקין: אני קיבלתי מכל הישיבות שהיו אצלנו וחומר שחילקו לישיבה זו, שזה דחוף.

מרינה סולודקין: אומרים לנו מספרים שלפי התוכנית עשרים וחמישה רופאים נוספים.

מרינה סולודקין: כחברת כנסת שמונה שנים, אני חושבת שאנחנו צריכים ללכת עכשיו לא למשרד האוצר, למנכ"ל משרד הבריאות ולומר לו יש מחסור, אז תן חמישה תקנים, תתחיל.

מרינה סולודקין: אם שר הבריאות מודע, הוא יודע, אז המנכ"ל צריך להיות מציאותי ואני חושבת שמהוועדה שלנו, מכל הישיבות וכל הדברים החשובים שאנחנו שומעים כאן, אני הבנתי רק דבר, שזה דחוף, שעשרים וחמישה רופאים זה התחלה וזה המלצה שלי.

מירי זיו: אני רוצה לומר שאני מבקשת שלא תרימו ידיים.

מירי זיו: מתוך הניסיון שלי אני חושבת שחשוב מאוד וכבר היו לי ניסיונות, אני רק אתן בקצרה דוגמא שלפני עשר שנים בערך, כשהלכנו למשרד הבריאות, פרופ' רוני רוזן ז"ל ואני בנושא של ממוגרפיה, אז אמרו לנו המנכ"ל דאז, כמעט ורצו לזרוק אותנו מכל המדרגות וקיבלתי מכתבי זעם ממי שהיה אז הרופא הראשי של קופת חולים הכללית.

מירי זיו: חסרים מזרקים, חסרים זה, מה את מבלבלת עכשיו את המוח עם הדברים האלה.

מירי זיו: היום התוכנית עובדת, יש שני מיליון נשים עם בדיקות בתוך המערכת, כל הקופות משתפות בשיתוף פעולה פנטסטי, בשיתוף משרד הבריאות, יש בקרת איכות, ויש תוצאות.

מירי זיו: לכן אסור להרים ידיים.

ישראל אייכלר: כמה אנשים הציל המכון הזה של הממוגרפיה?

מירי זיו: מכוני ממוגרפיה, יש הרבה מכוני ממוגרפיה, יש שבעים אחוז מהנשים שנסרקות מאובחנות בשלב מוקדם שמאפשר ריפוי של תשעים אחוז ויותר.

ישראל אייכלר: זאת אומרת הצלת חיים.

מירי זיו: הצלת חיים של ממש וזה היה אז חד משמעית.

מירי זיו: אני רוצה להגיד שגם אז אמרו ועדיין באירופה רק תשע מדינות יש להם תוכנית סריקה לאומית, ואנחנו למרות שהיו תקנים ואותו דבר ואותו סיפור וקיצוצים, זה הלך, לכן אסור להרים ידיים.

מירי זיו: אני רוצה בכל זאת לומר, למשרד הבריאות, כי אני למדתי מפרופ' קוטן שהוא כבר כמעט התייאש וסיפר לי שלפני עשר שנים הוגש על ידי האיגוד מסמך למשרד הבריאות והוא נשאר במגירה.

מירי זיו: הוא סיפר את זה בייאוש רב ואמר די, אני מרים ידיים.

מירי זיו: דיברנו יחד ואמרנו צריך, אנחנו הלכנו לשר החדש שהגיע, דני נווה, וסיפרנו לו את זה במפגש ההיכרות.

עמיר פרץ: זה היה לפני הישיבה הקודמת של הוועדה.

מירי זיו: לפני, ואז זה גם הוצג במועצה לאונקולוגיה ובאמת אוסנת שצריך להגיד לזכותה, התנגדה לרכז את הנושא.

מירי זיו: אני מוכרחה להגיד וגם חברי יעידו על כך, שפעם ראשונה ישנה התייחסות רצינית ולא רק דוח ששמו אותו במגירה.

מירי זיו: צריך לתת את הקרדיט, כי אם אנחנו נגיד שום דבר לא יצא, אז גם הם יגידו או.

מירי זיו: קי.

מירי זיו: , במילא לא מצפים מאיתנו לכלום, אז לא נעשה כלום, אבל זה לא ככה.

מירי זיו: הם התחילו לעשות עשייה, ואסור להרפות, וצריך באמת כל כך חודשים לעשות פולו אפ ולבקש.

ישראל אייכלר: אבל אנשים לא יבואו, מדובר פה באנשים מכובדים שיש להם עבודה רבה.

מירי זיו: אנשים יבואו כי הנושא חשוב.

ישראל אייכלר: אולי גם אני לא אבוא, סתם לשמוע .

מירי זיו: אני רוצה להגיד כבר, היום בבוקר דיברתי עם האחראי בנושא אחר, אבל דיברתי עם האחראי ערן הלפרין, סמנכ"ל בתי חולים של שירותי בריאות כללית, והוא סיפר לי שהם אישרו אתמול רכש של שלושה מאיצים נוספים.

מירי זיו: אני יכולה להגיד לך שהצלחנו להשיג תרומה, כבר נרכש ברכיתרפיה, היו חסרים שלושה, כבר נרכש מכשיר ברכותרפיה לסורוקה, ואתמול אישרנו להם להכשיר רופא ופיזיקאי לתחום הזה בחוץ לארץ.

ישראל אייכלר: מי זה אישרנו?

מירי זיו: האגודה למלחמה בסרטן.

ישראל אייכלר: אתם ממנים את זה?

מירי זיו: אנחנו מימנו את זה, אבל זה לא פתרון לטווח הארוך, זה פתרון של אמרג'נסי.

מירי זיו: לכן אני אומרת, הדגש הוא באמת כמו שהודגש פה, וצר לי לא לראות פה את ההסתדרות הרפואית למשל ואת האוצר.

מירי זיו: אנחנו כבר מדברים על הנושא של אונקולוגיה כמקצוע מועדף בכלל ורדיותרפיה בפרט, שאין מה לעשות, צריך לתקנן את זה, צריך לתת לזה את המעמד המיוחד הזה וצריך כן לתכנן בצורה מסודרת.

מירי זיו: בינתיים אנחנו אתמול גם, אישרנו לפרופ' קוטן רק קורס של כאלה שיבואו מחוץ לארץ.

אברהם קוטן: אישרתם, אבל מי מגייס את הכסף?

אברהם קוטן: כל הדרך לירושלים טלפנתי לאסוף תרומות.

מירי זיו: אז אתה יודע שיש לך גיבוי, אבל זה לא הדרך ככה שהוא ילך לזה, זה צריך להיות משהו במערכת, זה אמרג'נסי, זה כיבוי שריפות של עכשיו.

מירי זיו: זה לא צריך להיות על בסיס כזה עם כל הכבוד, זה צריך להיות על בסיס שזה חלק מההכשרה, שזה חלק מהמערכת ואז אנחנו יכולים להוסיף עוד מישהו, להזמין מומחה מחוץ לארץ, כמו דברים שצריך לעשות עבודה.

מירי זיו: לכן אני רוצה לסכם ולומר, שמה שאני חושבת שצריך לחזק באמת בכל הכוח כרגע, כי המכשור הוא מאוד חשוב, אבל הוא המון כסף וצריך להמשיך לעבוד עליו.

מירי זיו: הקופות ובתי החולים שמקבלים את הכסף, צריכים להשקיע במכשור, אין ספק בכלל בעניין הזה.

מירי זיו: אבל התקינה בעזרתכם ובעזרת משרד הבריאות וההסתדרות הרפואית, והתקנון המועדף של אונקולוגים ורדיותרפיסטים בפרט, זה צריך להוות בכל הכוח כולנו ביחד, ואז תראו שיש לזה תוצאות, אי אפשר לעמוד.

ישראל אייכלר: האם האגודה שלכם מוכנה להיות שותפה עם הממשלה, מדינת ישראל הפכה למדינה שעושה שנור, בשביל התקינה של החמישה הרופאים הראשונים שהציעה חברת הכנסת סולודקין.

ישראל אייכלר: זה מעט כסף, הרבה פחות מאיזה מכשיר שתביא, אולי תעשי שותפות עם משרד הבריאות, חמישה רופאים את, חמישה רופאים הם, עשה רופאים ראשונים.

מירי זיו: אז אני אספר לך, אם אתה שואל את השאלה.

מירי זיו: אנחנו ממנים היום כמאה תקנים של עובדות סוציאליות, דיאטניות, אחיות מיוחדות לתיאום הטיפול בסרטן השד, כל מיני דברים שהמדינה בכלל לא נותנת.

עמיר פרץ: זה אמרנו שאתם צריכים להפסיק את זה, זה לא בסדר.

עמיר פרץ: בתי החולים התחייבו שאחרי חמש שנים –

מירי זיו: אבל הם לא עושים את זה.

מירי זיו: זה לא חמור כי היום יש אחיות סטורנו שכבר נקלטו, יש כבר אחיות שד שנקלטו, שינינו את המערכת ויש עובדים סוציאליים שנקלטו הרבה מאוד.

מירי זיו: תבואי למכון אונקולוגי ותראי כמה עובדים סוציאליים נקלטו שם לעומת מכונים אחרים.

מירי זיו: אבל אנחנו לא ממנים רופאים כי אי אפשר לעשות את כל התפקידים של המדינה הזאת.

מירי זיו: אני חושבת שאנחנו נמשיך ללחוץ כמו שעשינו וכמו שנמשיך.

ישראל אייכלר: את מוכנה להודיע לוועדה שאתם מוכנים לממן חמישים אחוז מעשרת הרופאים הראשונים?

מירי זיו: לא, אנחנו לא ממנים רופאים, כעיקרון.

ישראל אייכלר: למה לא?

מירי זיו: כי מחר כל בעיה שיהיה חסר רופאים, יגידו תממנו, זה לא הדרך.

מירי זיו: אם פרופ' פרץ אומרת שאפילו לא היינו צריכים לממן עובדים סוציאליים.

עמיר פרץ: להיפך, אני חושבת שעובדים סוציאליים לא היה צריך לממן.

עמיר פרץ: אני חושבת שאתם צריכים להביא את זה לדיון חוזר בוועד המנהל שלכם.

עמיר פרץ: יש ועד מנהל, יש אנשים שמכירים את המצוקה הקשה בשטח.

עמיר פרץ: אני אומרת חד משמעית, שהסכנה לחיי החולים היא מחסר רופאים ולא מחסר עובדים סוציאליים ולא מחסר אחיות, ועם כל הכבוד ואתם יודעים שאני מאוד מעריכה את העבודה –

מירי זיו: יכול להיות, אבל המדינה צריכה לעשות את זה.

יעקב מרגי: גברת מירי, אני יכול להרגיע אותך, אנחנו לא הולכים להרים ידיים ואני הולך לקחת את האמירה הקשה של פרופ' קוטן.

יעקב מרגי: אמירה קשה מאוד שאמרת, שאנחנו במצב שמרפאים משהו והורגים עם משהו, בעקבות החוסר הכספי.

יעקב מרגי: אנחנו נשתדל כמה שאפשר, גם הועדה, גם אנחנו כחברי כנסת, לעשות מזה להעלות את זה לסדר היום.

מירי זיו: אנחנו מימנו רופאים חדשים מרוסיה שהתמחו באונקולוגיה, - -

עמיר פרץ: אתם צריכים להביא את זה לדיון חוזר בוועד המנהל של האגודה.

ישראל אייכלר: לפני שאני נותן רשות דיבור לדר' ליפשיץ, שירותי בריאות כללית, אני רוצה להגיד לחבר הכנסת - -

מירי זיו: אם את מוותרת על כל מה שאנחנו ממנים, אנחנו מוכנים בכסף הזה לממן לך, זה אני מוכנה.

עמיר פרץ: לעדיפות של חיי חולים, לרופאים יש חשיבות מאוד גדולה.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת שרון, אתה לא היית פה כשאמרתי פה נתון שהוא לדעתי מכריע.

ישראל אייכלר: אם אנחנו מגיעים ואנחנו אומרים – אנחנו רוצים מהאוצר עוד מאה מיליון שקל לציוד ועוד עשרים מיליון שקל לרופאים, אתה יודע את התשובה.

ישראל אייכלר: אבל אם אני אגיד לך עכשיו נתון, אולי זה ישכנע, שארבעים מיליון דולר מתקבלים בבתי החולים מטיפולי הרדיותרפיה, הכנסות.

ישראל אייכלר: כדאי להם –

עמרי שרון: אבל העסק לא מנוהל עסקית הרי, אנחנו מכירים את זה.

עמרי שרון: כל מה שמדינה יכולה שיהיה עוד ולא זה – אין מה לעשות, ברגע שעושים את זה עכשיו או לתת את זה אחר כך, מעדיפים את האחר כך, קשה מאוד להניע לעשות משהו שונה.

עמרי שרון: גם אם זה נכון ומוצדק, קשה מאוד להניע אותם לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אבל מדברים על עשרים רופאים תקינה במחלקות רדיותרפיה, שהם לא עולים בכל מקרה יותר מעשרים מיליון שקל.

עמרי שרון: אני בעד לנסות, אתה יודע שאני בעד לנסות, אנחנו חלק מצליחים, חלק לא מצליחים.

עמרי שרון: יש לנו כבר כמה הצלחות, בואו נעשה.

ישראל אייכלר: יש לך מהלכים במשרד האוצר, יש לך אנשים מקורבים אצל נתניהו, תגיד להם שעשרים מיליון דולר הכנסות -

מירי זיו: מה עם מפעל הפיס?

יעקב מרגי: בואו נעשה דיון יותר רציני.

עמרי שרון: בואו נעבוד מסודר, צריך ללכת להכין את ההצעה, להעלות את זה לדיון, יפנו אותנו לועדת בריאות ורווחה, ומשם נבקש את העניין הזה, משם נגיע לאוצר וזו הדרך, כמו שעשינו אז עם האוטיסטים.

ישראל אייכלר: זה לא הגיע לועדת בריאות, עם האוטיסטים אתה סגרת את זה פה.

עמרי שרון: לא נכון, החינוך שם סגרו את זה, כי הם ראו שאנחנו מפעילים לחץ, לא היינו צריכים להגיע לשם אפילו.

עמרי שרון: לכן פה צריך לראות איך עושים את זה, בדרך העלאה הזאת, העלאה לסדר, להרים את זה ולהביא את זה גם למודעות וגם לעשייה.

ישראל אייכלר: אתה באת דוגמא טובה עם האוטיסטים, הייתה פה הגברת ממשרד החינוך שהתעקשה שנים לא להכיר בהם, בגלל הדיון בוועדה והלחץ שלנו ושלך, אז היא תיקנה את זה.

ישראל אייכלר: אז אולי אנחנו עכשיו, יושבת פה דר' לוקסמבורג ומאוד לא נעים לי שהיא כאילו משרד הבריאות בעניין הזה שצריך ללחוץ, שהיא, או אני לא יודע מי מוסמך ממשרד הבריאות, ידעו שהועדה הזאת לא תנוח ולא תשקוט עד שלא יתנו לפחות עשרים, חברת הכנסת סולודקין אומרת אפילו חמישה בשנה הראשונה.

עמרי שרון: אם אתה שואל אותי משרד הבריאות בטוח ישמח אם יוסיפו לו את התקנים, הוא לא הצד שמנגד פה, הוא ישמח לנצל אותנו בתור הכלי להביא לו את העוד תקן, שניים, חמישה, עשרים, כל מה שתביא הוא לוקח.

עמרי שרון: לכן היא צריכה למחות על זה בתוקף –

יעקב מרגי: זה לא מדויק, כי גם משרד הבריאות צריך לנתב בעדיפויות שלו, בסדרי העדיפויות שלו את הבקשות שלו.

יעקב מרגי: אני לא שומע מה משרד הבריאות רוצה.

עמרי שרון: השמיכה קצרה, אז לא משנה איפה את המושך, תמיד חסר.

עמרי שרון: היא תרצה מצד לצד אחד, ואחרים ירצו לצד שנים, לכן צריך לראות איך אנחנו פה מנסים לעשות את זה.

עמרי שרון: נלך מפה ביחד בהצעה מסודרת של הועדה כוועדה.

עמרי שרון: אני בטוח שנוכל להחתים על זה עוד חברי הכנסת שהם חברי הועדה והם לא היו פה, ויחד ניקח אותם ונוביל את זה קדימה ואני בעד לנסות.

עמרי שרון: נצליח הצלחנו, לא נצליח, ננסה ערוצים אחרים, אבל בואו ניקח את זה.

יעקב מרגי: אני חבר כנסת רק שנה ושלושה חודשים פלוס, ואני אומר לך, יש ארבעה נושאים מהצעות לסדר שאני העברתי, הוחלט להעביר אותם לדיון הן בועדות והן במליאה.

יעקב מרגי: עוד לא התקיים דיון אחד.

עמרי שרון: מהמליאה לא נקבל שום דבר לעניין הזה, זה לא יעזור.

עמרי שרון: אני בטוח שנושא כזה אצל שאול יהלום יקבל עדיפות ולחבר הכנסת שאול יהלום זה איכפת לו, והוא מאוד רגיש לדברים האלה והוא מאוד קשוב.

עמרי שרון: אני בטוח שנוכל גם לשכנע אותו וגם להזיז את זה.

יעקב מרגי: שם יקבל עוד החלטה, להגיש את זה כהצעה לסדר עוד פעם.

יעקב מרגי: זה צריך להיות מול שר האוצר ושר הבריאות.

עמיר פרץ: אני חושבת, אם אני מבינה נכון שיש פה שתי אופציות.

עמיר פרץ: אופציה אחת זה לבוא לפריץ ולהגיד – אין לנו כסף, תן לנו.

עמיר פרץ: זה משרד האוצר וכך הלאה, זה אופציה אחת.

עמיר פרץ: אופציה שנייה זה להגיד – בתוך העוגה שקיימת, השמיכה קצרה אבל בואו נמשוך אותה טיפה לכיוון שבו בעינינו יש סכנה אמיתית לחיי החולים.

עמיר פרץ: השאלה היא מה בוחרים.

עמיר פרץ: אז כמובן שהולכים בשני הכיוונים וכמובן שצריך ללכת ולשאוף, אבל נכון להיום אני חושבת שצריך ללכת בשני הכיוונים, לא רק ללכת לפריץ.

ישראל אייכלר: הנימוק שארבעים מיליון שקל המחלקה הזאת מרוויחה, היא לא משכנעת להוסיף כמה רופאים?

עמרי שרון: תרשה לי להסביר לך- אם בתי החולים היו מרכזי רווח עצמאיים, אז דבר כזה שהוא דבר שהוא נכון מבחינתם, מכיוון שזה לא, מכיוון שהם חלק, מבחינת בית החולים לא כל כך מטריד אותו אם הוא מוסיף את זה פה, מוסיף את זה שם.

עמרי שרון: זה לא משפיע על פעולותיו העצמאיות.

עמרי שרון: אם הם היו יותר עצמאיים, זה יכול היה להיות, ברגע שהם פחות, זה פחות עובד ככה.

מוטי ליפשיץ: תרשו לי במשך שלוש דקות להסביר לכם איך עובד בית חולים מבחינת הראייה התקציבית שלו, כדי להבין את המספר הזה שצוין של ארבעים וחמישה מיליון.

מוטי ליפשיץ: בדוח מבקר המדינה האחרון עולה כל הנושא של הפגיות.

מוטי ליפשיץ: הבעיה המרכזית בפגיות וגם שם צריך, זה איך ממנים את הפגיות דרך המוסד לביטוח לאומי, כי פגיה זה עסק מפסיד בראייה של עסקים.

מוטי ליפשיץ: זה ברור לגמרי שמנהל בית חולים, כיוון שהתמחור או הצורה, התעריפון של משרד הבריאות והאוצר לגבי פעולות רפואיות, זה דבר אנכרוניסטי, אין שום קשר בין התעריפון הזה לבין חיי היום יום.

מוטי ליפשיץ: לדוגמא, אם יום אשפוז במחלקה פנימית התעריף שלו זה אלף חמש מאות שקל, ההוצאה במחלקה פנימית עומדת על פי חישובים שלנו בבתי החולים של הכללית, סדר גודל של שמונה מאות חמישים, תשע מאות שקל.

מוטי ליפשיץ: מצד שני ביחידה לטיפול נמרץ, גם כן התעריף הוא אלף חמש מאות שקל, אבל ההוצאה שם נעה בין חמשת אלפים לעשרת אלפים שקל ביום.

מוטי ליפשיץ: כך כשאתה בא ואתה רק מסתכל על התמונה מזווית התעריפון, התמונה לא מבטאת את כלל בית החולים ומנהל בית החולים שעלה נייר מרוויח ממקום A, הוא מפסיד במקום B.

מוטי ליפשיץ: לכן הוא צריך לנהל את התקציב כולו כי החישוב של הרווח נובע מאיזה שהוא תעריפון שאין לו קשר למציאות של חיי היום יום.

מוטי ליפשיץ: זאת אומרת צריך להבין את הנקודה הזאת כשאתה בא עם המספר ארבעים וחמישה מיליון למנהל בית החולים והוא אומר או.

מוטי ליפשיץ: קי.

מוטי ליפשיץ: , אתה לא יכול לעשות מה שנקרא משק סגור על זה, כי אז יהיה לי משק סגור אחר, שאני בכלל לא רוצה לעבוד בו.

מוטי ליפשיץ: זה לגבי נושא התעריף.

מוטי ליפשיץ: נושא נוסף שהועלה פה, ולכן הנושא של הצבת סימון כסף יעודי מהכנסות להוצאות, הוא משהו שהוא לא רלבנטי בניהול בתי חולים.

ישראל אייכלר: משק סגור זה היום פתרון להרבה בעיות.

מוטי ליפשיץ: אז אנחנו כבר נכנסים לשאלה כן לתאגד בתי חולים, לא לתאגד.

ישראל אייכלר: למה לא? זה טוב מאוד.

מוטי ליפשיץ: המלצות ועדת ליאון, אני יכול לפתח פה דיון של שלוש שעות ולא זאת הכוונה.

מוטי ליפשיץ: הנושא השני זה ההסתדרות הרפואית, חסר לי פה נציג ההסתדרות הרפואית ולא פרופ' קוטן.

דר' אוסנת לוקסמבורג: של המועצה המדעית בעצם.

מוטי ליפשיץ: לא המועצה המדעית, חסר לי הנציג הפרופסיונאלי, כי אנחנו עכשיו נכנסים ואני חלק מצוות בהנהלת הכללית שנכנס למשא ומתן עם ההסתדרות הרפואית לנושא, עם האוצר ועם משרד הבריאות, לנושא 2004 – 2005.

מוטי ליפשיץ: אני רוצה שתבינו איך עובדת ההסתדרות הרפואית, כשאתם ובצדק כנציגי הציבור באים אלינו ואומרים – צריך תוספת רופאים באונקולוגיה, אז אנחנו ואנחנו רגישים לאותו נושא מזווית החולים, אנחנו גם במשרד הבריאות וגם בשירותי בריאות כללית, נותנים תקנים גם אם לכאורה בהסכמים והתקינה של הרופאים זה המקצוע היחיד למיטב ידיעתי, היא הולכת על פי הסכם עבודה.

מוטי ליפשיץ: זה הסכם עבודה, זה לא מה שמתחשק למנהל בית החולים.

ישראל אייכלר: ולא לפי הצרכים?

מוטי ליפשיץ: כשיש צרכים למשל ברופאים מרדימים, אז אם תקינה בבית חולים מסוים זה עשרים תקנים, אנחנו מחזיקים שם ארבעים רופאים מרדימים, כי אין ברירה.

ישראל אייכלר: למה אין ברירה?

מוטי ליפשיץ: כי מישהו צריך להפעיל את חדרי הניתוח.

עמיר פרץ: בגלל שיש לכם הכנסה גדולה מניתוחים.

מוטי ליפשיץ: לא זאת הסיבה, כשבא משא ומתן על שכר עם ההסתדרות הרפואית, אומר האוצר - לי יש בשביל זה איקס שקלים, צריך להכריח את ההסתדרות הרפואית מפה, לבוא ולומר שבהסכם השכר החדש, כמו שהם דאגו בעבר לכל מיני מקצועות אחרים, יבואו ויגידו אנחנו מסמנים כסף לרופאים ברדיותרפיה.

מוטי ליפשיץ: כי ברור לך שמתוך הסל הזה, הכסף הזה לא יינתן לרופאים אחרים.

מוטי ליפשיץ: זאת אומרת במערכת הכוחות והלחצים - -

עמרי שרון: אתה קורא למערכת הזאת מערכת סגורה?

עמרי שרון: בתוך התחום?

מוטי ליפשיץ: כן, יש כזה דבר, כשרצו לעודד את המרדימים, אמרו ניתן עוד תורנויות וכוננויות,

עמרי שרון: אתה רוצה לבנות פה חוג סגור, בתוך חוג סגור.

מוטי ליפשיץ: כחלק מהסכם העבודה.

עמרי שרון: זה אם אתה שואל אותי, זה נישה שהיא גדולה עלינו בוועדה, אנחנו גם לא נוכל להיכנס בחיים למודל המומחיות הזה.

עמרי שרון: זה לא במנדט שלנו, זה משהו שהוא הרבה יותר פנימי, תנסה לדחוף אותנו לחור שאנחנו לא רוצים להיות בו, אל תעלב.

ישראל אייכלר: אנחנו אמרנו שפרופ' קוטן מייצג את ההסתדרות הרפואית, אז בבקשה.

אברהם קוטן: אני מוכרח להגיד לכם מה קורה, למה זה עבד, אני חושב שהבעיה ברדיותרפיה , אנחנו כולנו בתחום הזה חיים ממשכורת ציבורית, אין רדיותרפיה פרטית בארץ הזאת.

אברהם קוטן: והבעיה היא, למה זה בא במרדימים, אתן לכם דוגמא.

אברהם קוטן: אתה יכול להכניס למטוס נוסעים מאתיים נוסעים, לא נוסעים בעמידה.

אברהם קוטן: אתה יכול לנתח איקס ניתוחים ביום, אין מרדים, אין ניתוח.

אברהם קוטן: מה קרה ברדיותרפיה ויעידו החברים.

אברהם קוטן: אנחנו בנויים, מבחינת כוח אדם, בעיקר בכוח אדם, עם ציוד אנחנו איכשהו נסתדר, אבל בכוח אדם, לטפל באיקס חולים.

אברהם קוטן: באים אליך ואומרים אתה יודע מה, יש עוד איזה חולה נורא דחופה, ופה הגיעה בלילה חולה עם הגרורות בעצומות, ויש פה איזה חולה שעברה כריתת שד, קחו אותה.

אברהם קוטן: מה שקורה אתה מוריד את רמת העבודה שלך, קולט עוד חולה ועוד חולה, רפי אתה תעיד על הדברים האלה.

אברהם קוטן: אתה בו זמנית, אני מוכרח להגיד לכם, בשקט או לא בשקט, זה גורם לטעויות בעבודה שלנו, כיוון שאתה לא יושב בשקט וגומר מקרה, אתה צריך בו זמנית לעשות שלושה דברים באותו זמן.

אברהם קוטן: אני כמנהל מחלקה גם עושה אדמיניסטרציה, גם מטפל בחולים, גם עובר על כרטיסי קרינה, מדוע?

אברהם קוטן: מכיוון שיש קפסיטי.

אברהם קוטן: לנתח יכולתי לנתח חולה אחד, אתה יכול להכניס מאתיים איש למטוס, אני לוקח עוד חולה ועוד חולה ועוד חולה, ועל ידי זה אתה מוריד את הרמה, אתה מוריד את האיכות של הטיפול, אתה הופך אותו לפעמים למסוכן, ואני חושב שזה שורש הבעיה.

אברהם קוטן: הרגלנו את כולם שאנחנו לא אומרים לא.

אברהם קוטן: מי שבכלל הלך לאונקולוגיה הלך ממניעים אחרים, ואתה לא אומר לא, אתה לא תיתן למישהו לחכות, אתה תראה אותו, אתה תמצא את כל הדרכים, איך לדחוף עוד חולה.

אברהם קוטן: לכן גם קרתה הבעיה הזאת, אני לא חושב שהשאלה היא כאן לעודד אותנו בכספים, לא זאת הנקודה.

מוטי ליפשיץ: שההסתדרות הרפואית, בהסכם יגידו אנחנו מקצים כסף לא לתוספת A B C, אלא לתקינה של רופאים אונקולוגיים ורדיולוגיים.

מוטי ליפשיץ: אנחנו דרך אגב, כשירותי בריאות כללית, אנחנו נציג את זה כתנאי במשא ומתן, מבחינתנו מהזווית שלנו, זה תנאי.

אברהם קוטן: בלי שהייתי מפריד, מה שאמרתי קודם, לחוד תקינה, לחוד מה יקרה מחר.

אברהם קוטן: מה זה תהליך, אני חושב שמחר המחלקות האלה צריכות אנשים.

יעקב מרגי: מה הסטטיסטיקה אומרת?

יעקב מרגי: היה מנהל המחלקה האונקולוגית בסורקה, אז הוא אמר שבעוד עשר, חמש עשרה שנים, יהיה אחד לכל חמישה אנשים.

מוטי ליפשיץ: עשרים אחוז מתעודות הפטירה בארץ, זה סרטן.

מוטי ליפשיץ: ככל שהאוכלוסייה מתבגרת, האחוז הזה הולך ועולה.

מוטי ליפשיץ: זה לא פתרון רק תקינה, כמו שפרופ' קוטן הסביר קודם, להכשיר את הרופאים כן דורש זמן, זמן גם שלהם וגם של מי שמכשיר אותם.

יעקב מרגי: מעבר לאמירה החברית ביני לבין עמרי, באמת כדי לתת כמה, המצוקה היא קשה.

מוטי ליפשיץ: קיבלתי עכשיו דוח, שמשווה את המצב בכל מדינות אירופה, אנחנו נחשבים לפי ההכנסה המדינה מתקדמת, אבל מבחינת כוח אדם רדיותרפי, יש לנו עשרים, עשרים וחמש אחוז מהאירופאים, מכל מדינות אירופה, כולל מזרח אירופה.

ישראל אייכלר: אני מבקש לתת לפרופ' קטן לדבר.

רפאל קטן: אני חושב שהנקודה הכי חשובה היא שאנחנו נותנים שירות, המחלקות האונקולוגיות נותנות שירות שאין עבורו תקינה.

רפאל קטן: מה קורה, השירות של הרדיותרפיה במסגרת האונקולוגיה, אנחנו נותנים אותו ואין עבורו שום תקינה.

רפאל קטן: אז איך אנחנו בכל זאת נותנים אותו?

רפאל קטן: אנחנו לוקחים רופאים מהמחלקות האחרות, למשל היום במחלקת האשפוז אצלי, יש רק רופא מתמחה אחד על עשרים חולים, למה?

רפאל קטן: כי את הרופאים האחרים הייתי צריך לשלוח לרדיותרפיה כדי לתת שם אנשים.

רפאל קטן: לכן אני חושב שהדבר הדחוף הוא לבקש שתהיה תוספת תקנים, לא תוספת תקנים, שיקציבו תקנים לרדיותרפיה , אחרת אי אפשר לעבוד.

רפאל פפר: דובר על ההכנסות של בתי לחולים, אני חושב שאולי בתי החולים בסופו של דבר אולי קצת באיחור מה שיש להם הם קונים את הציוד, מבינים שזה מכניס כסף.

רפאל פפר: כל נושא של הכשרת תקינה, זה בעיה ארצית, זה לא משימה של כל בית חולים ובית חולים וזה לדעתי בכל זאת בעיה של משרד הבריאות, או צריך לפתור את הבעיה הכללית ולא את הבעיה של הכשרה בכוח אדם.

ישראל אייכלר: ישי אוסטפלד, יש לך מה להוסיף?

ישראל אייכלר: עורך דין שרון גוטמן?

ישראל אייכלר: אין מה להוסיף.

ישראל אייכלר: אנחנו נגיע לסיכומים.

מוטי ליפשיץ: אולי מילה אחת, אנחנו בהחלט שוקלים לפתוח יחידה, מתחילים לגשש, על פתיחת יחידה נוספת לרדיותרפיה בבית חולים העמק בעפולה.

דר' אוסנת לוקסמבורג: אין תקינה, ימציאו אנשים בלי לפתור את הבעיה.

מירי זיו: העניין הוא שלא מרימים ידיים, עוקבים ומבקשים.

ישראל אייכלר: בשביל מה צריך לעשות דיון בוועדה, אם לא נעשה שום דבר לא יהיה, אם נעשה אולי יקרה משהו.

מירי זיו: תבקשו מהמנכ"ל את התוכנית, בכתובים.

ישראל אייכלר: המלצות הועדה : 1.

ישראל אייכלר: הועדה תדרוש ממנכ"ל משרד הבריאות להוסיף שישה תקנים דחופים ברדיותרפיה , אחד לכל מרכז ולעשות זאת באופן מיידי.

ישראל אייכלר: בשנת התקציב הבאה 2005 להוסיף עוד שישה תקנים לכל הפחות.

ישראל אייכלר: 2.

ישראל אייכלר: הועדה תציע לקיים דיון מיוחד בנושא במליאת הכנסת בהשתתפות שר הבריאות.

ישראל אייכלר: 3.

ישראל אייכלר: הועדה תחתים את כל חברי הועדה במשרד לשר האוצר ולשר הבריאות בבקשה להקצות עשרים תקנים לרדיותרפיה באופן מיידי.

ישראל אייכלר: 4.

ישראל אייכלר: הועדה תפנה לאגודה למלחמה בסרטן בבקשה לעשות חשיבה מחדש של סדר העדיפויות של המימון שמוענק לבתי החולים, ולחשוב על מימון רופאים ברדיותרפיה במקום עובדים סוציאליים, במקרים שבהם בית החולים סבור שזה דחוף יותר.

ישראל אייכלר: 5.

ישראל אייכלר: הועדה לא תסתפק בהקצאת שישה תקנים לרדיותרפיה, אלא תמשיך לעקוב ולדרוש את כל התקנים שדרושים לרדיותרפיה .

ישראל אייכלר: 6.

ישראל אייכלר: הועדה מבקשת לסיים את תוכנית ההדרכה למתמחים חדשים ברדיותרפיה ולהפעיל את הקורסים תוך שישים יום.

דר' אוסנת לוקסמבורג: מתמחים אי אפשר, זה לא אנחנו, ההסתדרות הרפואית, לא משרד הבריאות.

ישראל אייכלר: לפנות להסתדרות הרפואית, אין בעיה, אנחנו נדרוש, נכתוב להסתדרות הרפואית.

ישראל אייכלר: הסעיף האחרון שהוא לא נעים, אבל זה התחושה שלנו, של כולנו, - הועדה רואה בחומרה את העובדה שבמשך חמישה חודשים לא התקדמנו בשום מקום.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם על השתתפות

ישראל אייכלר: כם, אני מקווה שלא נצטרך עוד דיון.