הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2004-06-08 00:00

ישראל אייכלר: שלום לכולכם, אנחנו פותחים את הדיון בנושא שהוא במידה רבה לאזרחים רבים משהו מאד אבסטרקטי.

ישראל אייכלר: משהו שהם קרינות שיוצאות מספרי המדע הבדיוני, פשוט לא יודעים איך לאכול את זה, לא יודעים, פתאום מתחילים ללמוד מה זה קרינה מייננת, מה זה קרינה לא מייננת, דברים למדתי מפרופ' אפלבוים רק בשבוע שבעבר.

ישראל אייכלר: אבל זה נושא כנראה שנוגע לכלל הציבור, ויש לנו בעיות ספציפיות, היום שאנחנו דנים בהם בירושלים וברחובות, שהזמנו את האורחים הראשיים שלנו, כדאי שנעסוק בנושא יותר בהיבט, בהתחלה לפחות, הכללי, האם באמת עם ישראל בסכנה או האנושות בסכנה מהטלפונים הסלולריים, כל אחד מחזיק את זה ליד הלב או ליד הכליות, או גם מקבלת הקרינה וגרים באזורים כולם בקרינה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין חברות הסלולריות שאנחנו מציקים להם לא אחת טוענים שמצד אחד אנחנו טוענים שיש נדידות בקווים ואין קליטה בכל מקום וצריך יותר קליטה ויותר זמינות, מצד שני איפה שהם רוצים לעשות אנטנה אנחנו עושים להם צרות.

ישראל אייכלר: אז זו בעיה שלהם, כי אני לא שותף לרווחים שלהם אבל צריך להיות שותף לכאבי הבטן שלהם, כך שזה בעיה שלהם איך לעשות מצד אחד לשמור את האויר לשלוח את הקרינה, ומצד שני לשמור מקרינה, לשמור את היין ואת בריאות הציבור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לעשות סבב נוכחים.

ישראל אייכלר: איתנו חברי הכנסת ומוזמנים.

ישראל אייכלר: שמתם לב שעיריית רחובות לא נמצאת, וזה לא באשמתנו, אני רוצה לציין שמנהלת הוועדה שלומית קאולמן, פנתה לעיריית רחובות, התחקירנית שלנו דיברה עם עיריית רחובות על כל הנושא קיבלנו תשובות מעיריית רחובות, העוזר שלי באופן אישי אתמול בלילה דיבר עם עיריית רחובות ואמרנו להם דבר פשוט מאד, שהם מבחינתנו ההפסד אם הם לא יהיו כולו שלהם, שלא יבוא ויגידו הנה, הבאתם את ההורים, הבאתם את תושבי השכונה הבאתם ביקורת ולא הבאתם את התגובה של העירייה.

ישראל אייכלר: אז אנחנו אפשרנו לעירייה להיות פה, אבל הבחירה היא שלהם.

ישראל אייכלר: ציינו זאת לצורך הפרוטוקול ואנחנו נפתח בדיון בדברי הפונים.

עקיבא אפלבוים: קודם כל ישנם מחקרים רבים שמראים שהקרינה עצמה פוגמת במערכות ביולוגיות גם בחי וגם בצומח.

עקיבא אפלבוים: והמחקרים רבים ואני לא אפרט אותם, למשל הסלולרי מאט את פעילות המח, הסלולרי גורם לנזקים גנטיים, מבלי להכנס לפרטים אבל הכל באופן כללי, הסלולרי העלה את מספר מקרי הסרטן באזורים שבהם ישנה קרינה וכו'.

עקיבא אפלבוים: דבר אחד ברור, הקרינה מזיקה.

עקיבא אפלבוים: השאלה הנשאלת היא מה הוא מינון, לגבי המינון ישנם חילוקי דעות.

עקיבא אפלבוים: אנחנו בתור תושבי השכונה, לא מוכנים להסתכן בכך וליפול במסגרת הסבירות, או הסטטיסטיקה, באם הוא פוגע ובאיזה מינון הוא פוגע.

עקיבא אפלבוים: אנחנו מתנגדים להקמת אנטנה סלולרית בשכנות כה צפופה למוסדות חינוך, אני מסרתי לועדה ואני מקווה שאולי אתם רואים ציור, תרשים, של האזור.

עקיבא אפלבוים: לדאבוני חשבתי יחלקו את תרשים האזור, אציג את זה כך, זה בית העם כאן ישנו בית ספר יסודי סמילנסקי, 550 - -

ישראל אייכלר: אבל קפצת מיד לבית העם ברחובות לפני שלמדנו האם בכלל יש סכנה באנטנה.

עקיבא אפלבוים: ובכן, אני אומר, הקרינה עצמה מסוכנת והוכחה כפוגעת במערכות - -

ישראל אייכלר: איפה היא הוכחה.

עקיבא אפלבוים: בהרבה מאד מחקרים.

עקיבא אפלבוים: יש פה אפילו מחקר שנערך באוניברסיטת תל אביב, שאומר בתרגום של למשל חשיפה של מערכות דם פריפריאליות לקרינה סלולרית, פוגעת ביציבות של הכרומוזומים שלמעשה כרוכים בחלוקת תאים והעברת האינפורמציה הגנית.

עקיבא אפלבוים: המחקרים הם רבים, ואני יכול להכנס ולפרט, אני לא חושב שפה המקום, כגון פגיעה במח, היתה בזמנו מחשבה, היות והסלולרי גם מקרין עורקי גל של מיקרוגל, הרי שברור שאם אנחנו מתקרבים לאנטנה כזאת, יכולה לגרום לחימום ועל ידי כך לפגיעה כמו שאנחנו לתנורי מיקרוגל גורמים לקרישת חלבון ביצה, או כל חלבון אחר.

עקיבא אפלבוים: אבל מסתבר שהיום, לא חייב להיות חימום של הרקמה הנפגעת או המח או רקמה אחרת, אלא שמספיקה הקרינה עצמה הבלתי מייננת, בכדי לגרום להפרעות שתהיינה גם לדור השני והשלישי.

עקיבא אפלבוים: זאת אומרת, כמו במקרים של אסבסט גם כן, לא ידענו שום דבר בזמנו, ולאחר מכן נתגלה שאסבסט הוא בעל פוטנציאל כזה גדול להחמרת סרטן הריאה למשל.

עקיבא אפלבוים: וכן גם במקומות אחרים.

עקיבא אפלבוים: זאת אומרת, אנחנו פה נחשפים לאנרגיה באורכי גל שונים שהפוטנציאל שלהם לפגוע במערכות ביולוגיות הוא כה גדול וכה מסוכן שהוא מאפיל על הויכוח באשר למינון של הפגיעה, האם הוא צריך להיות במינון כזה או אחר, הפגיעים ביותר הם ילדים וזקנים.

עקיבא אפלבוים: ילדים שבהם ההתפתחות של מח וכל המערכות היא מועטת מאד, ואז כל שינוי גנטי בא לידי ביטוי, מה גם באברי הרביה, תאי זרע, ביציות, וכו', וקשישים גם כן מאד רגישים מאחר וחסרה אצלם, פגומה אצלם מערכת ההתחדשות של התאים.

עקיבא אפלבוים: הטיפול, ישנה מערכת שמתקנת נזקים, שקיימים נזקים בכל מקום אצל קשישים המערכת הזו רגישה יותר וכך הם נזוקים יותר.

עקיבא אפלבוים: מה שכן, אנשים עם קוצב לב, בהחלט חשופים להפרעה מידית, של התיפקוד של קוצב הלב.

ישראל אייכלר: אולי בנקודה הזאת תעזור לך הגנטיקאית מהדסה, גב' ריטה רם, רק בנקודה הזאת.

ריטה רם: בנקודה הזאת אני יכולה להוסיף שיש לנו כבר מינון ויש לנו כבר דברים יותר ספציפיים באוסף של מחקרים שעשו בחוץ לארץ, במינון פחות משלנו גורם לרשימה כזאת של מחלות.

ישראל אייכלר: אולי תקריאי לנו כמה מהם.

קריאה: מדובר באנטנה בהר חומה.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: את מדברת על אנטנה ספציפית, לא, אני רציתי באופן כללי.

ריטה רם: אנחנו קראנו מאמר בעתון מאד מכובד שעשו נסיון ולא בחו"ל, עשו באוניברסיטת תל אביב שבשעה דוקטורים ופרופסורים, שמו דם של בן אדם מול קרינה, מול מקור של קרינה אלקטרומגנטית אחרי זמן קצר מצאו שינוי בכרומוזום 17.

ריטה רם: אני גנטיקאית אני יודעת מזה שינוי.

ריטה רם: למה זה גורם.

ריטה רם: אז למעשה לסרטן.

ישראל אייכלר: סרטן בדם.

ריטה רם: כן, לסרטן.

ריטה רם: אז מי שרוצה, זה באנגלית וזה תקציר בעברית.

ריטה רם: ממש אפשר לקרוא את זה.

ישראל אייכלר: אולי משפט תמציתי ממה שכתוב.

ריטה רם: תקרא את זה.

ריטה רם: אני רוצה להגיד שאנשים מדברים שאין להם אנטנה, לנו כבר יש אנטנה.

ריטה רם: אני רוצה להראות אנטנה, זה מהמרפסת שלי.

ריטה רם: את זה ראית.

ריטה רם: אז אני רוצה להסביר, ששבוע לפני שנכנסו לדירה, קנינו דירה בגלל המרפסת, יש לנו מרפסת של כ-60 מטר מרובע, יפה יפה.

ריטה רם: ונוף יפה מאד.

ריטה רם: שבוע לפני שנכנסנו ראינו אנטנה, התחלנו לשאול מה מטרת האנטנה, מה זה, הרבה זמן היתה שמועה שזה אזעקה, פניתי לפיקוד העורף אמרו לי שאין להם, פניתי לעיריית ירושלים, ושאלתי מה זה מוזה, לא הייתי קונה אם הייתי יודעת, ואחרי חודשיים וחצי, תשימו לב, חודשיים וחצי קבלתי מכתב שלאנטנה זאת יש אישור, אני בטוחה שיש אישור, דבר כזה אפשר להסתיר, דבר כזה אי אפשר להסתיר.

ריטה רם: התחלנו, מה שהתחלנו צריך הרבה זמן על מנת לספר, שנתיים.

ישראל אייכלר: נעשה סדר בין רחובות לירושלים.

ישראל אייכלר: הביולוג והגנטיקאית יספרו לנו מה הנזק.

אילן ליבוביץ: כדאי שנעשה סדר כדי להבין לאיפה אנחנו הולכים.

אילן ליבוביץ: רחובות עיר שנוסדה כמושבה על ידי חקלאים אי שם בסוף המאה ה-19.

אילן ליבוביץ: בזמנו החקלאים קנו את הקרקעות ואז נוצר מצב שלא היו קרקעות, שטחים ציבוריים למושבה.

אילן ליבוביץ: ומתי שהוא בסוף המאה ה-19 החקלאים תרמו למושבה, לאגודת רחובות שזה היה אז, קרקעות להקים את בית העם ואת מה שהיום נקרא ברחובות היום מגרש מכבי.

אילן ליבוביץ: ואת בית הכנסת זה אותו מגרש של בית העם, בית הכנסת הגדול ובית העם יושבים על אותו מגרש.

אילן ליבוביץ: בשנת 1934 כשהם הבינו שהם נתנו משהו בחינם לטובת הכלל הם קיבלו מועד המושב בחכירה ל-99 שנים גם את מגרש מכבי וגם את בית העם.

אילן ליבוביץ: בית העם הוא בעצם אגודה של משפחות החקלאים שיסדו את רחובות, אני לא רוצה להכנס האם עיריית רחובות היא חלק מזה, מה שאני יכול להגיד בוודאי, שראש עיריית רחובות משפחתו היא חלק מזה, כי משפחתו היא ממיסדי רחובות.

אילן ליבוביץ: והם שאלה שמנהלים את זה בחכירה שקיבלו את זה ללא תמורה בשנת 1934 ממה שהיה אז כמו מועצה מקומית, הרי אנחנו מדברים על תקופת המנדט הבריטי.

אילן ליבוביץ: המקום הזה נמצא במרכז העיר, בתוך הבנין עצמו היום, פעולת בימת הנוער העירונית שזה חוגי דרמה, זמרה, לבני נוער ברחובות.

אילן ליבוביץ: מסביב לזה שלושה בתי ספר, תלמוד תורה ושני בתי ספר חילוניים, מסביב לזה ארבעה גני ילדים וישיבה ובתי מגורים.

אילן ליבוביץ: אני בחודש פברואר כשביקשתי מעיריית רחובות לקבל את הפריסה של כל האנטנות הסלולריות ברחובות, כשהמשרד לאיכות הסביבה העלה את כל הנושא של הקרינה לאתר של המשרד לאיכות הסביבה.

אילן ליבוביץ: אני פותח את המפה, מסתבר שבאותו מקום יש אנטנה נוספת מוצבת היום של חברת פרטנר.

אילן ליבוביץ: בכל העיר מסומן אנטנות שעיריית רחובות קיבלה בקשה לכך וסרבה להם.

אילן ליבוביץ: כפי שמצוין סורבה, סורבה, וכאלה שיש וכאלה שחוברו, במקום הזה האנטנה של סלקום, 12 אנטנות סלולריות של סלקום לא צויין בפברואר השנה, אחרי שהעירייה סרבה לסלקום, באותו זמן מתקיים דיון בועדת ערר לא מצוין שום דבר, שהוגשה בקשה, שהיא סורבה, כלום.

אילן ליבוביץ: תושב שמקבל את זה, ואני תושב של העיר, ביקשתי את המפה מעיריית רחובות, לא יכול לדעת שיש סרוב, אני מניח שגם הם לא ידעו אם יש סרוב, אם זה נדון בבג"ץ, כי מהנתונים שעיריית רחובות מוסרת לך אתה לא יכול לדעת שום דבר.

אילן ליבוביץ: אף אחד לא ידע שמתקיים ערר, להערכתי לא ידע שקיים ערר בודאי לא התושבים, לפחות מהשיחות שלי עם התושבים.

ישראל אייכלר: זה לא פורסם כחוק.

אילן ליבוביץ: יכול להיות שזה פורסם אבל תושב לא רץ לחפש את המודעות.

אילן ליבוביץ: אני אזכיר לך בהמודיע למטה או באסינרה למטה.

אילן ליבוביץ: ככה מפרסמים את המודעות האלה, אנחנו צריכים לזכור גם את זה.

אילן ליבוביץ: זה לא מפורסם בעמוד הראשון של מעריב או ידיעות.

אילן ליבוביץ: מבחינתי אני אומר, זה 12 אנטנות סלולאריות.

ישראל אייכלר: דיברת עם ראש העיר על זה.

אילן ליבוביץ: ניסיתי לדבר עם ראש העיר על זה, אבל כרגע ראש העיר שיבוא לפה ויראה את התשובות, למה אני צריך לענות, אני במקום ראש העיר.

ישראל אייכלר: הוא לא פה, ראש העיר.

אילן ליבוביץ: אני אומר, מבחינתי, ואני מניח שגם מבחינת רוב התושבים, מקום שיש ספק אין ספק.

אילן ליבוביץ: מה שנקרא, אם יש ספק שיש קרינה סלולארית, אז אין ספק ולא צריכה להיות אנטנה במקום, מה גם שכמו שאפשר לראות במפה, זה שאין אנטנות ברחובות ואין כיסוי לחברת סלקום ברחובות.

אילן ליבוביץ: אני חושב שיש פריסה מספיק טובה ואם אנחנו לוקחים ורוצים לסכן ילדים, ויש פה למעלה מ-1,500 ילדים שלומדים פה, שמגיעים לפה כל יום, אני חושב שהדבר הנכון ביותר היה או לצמצם את זה, במקום 12 שיהיה רק 1, בכדי להקטין, או שלא יהיה בכלל.

אילן ליבוביץ: מבחינתי עדיף שלא יהיה בכלל.

ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה כסף הם מקבלים על זה.

אילן ליבוביץ: ממה שאני יודע זה משהו בסביבות ה-1000 דולר על כל אנטנה, תכפיל את זה ב-12 תבין.

ישראל אייכלר: 12,000 דולר לשנה.

אילן ליבוביץ: לחודש.

קריאה: קונים את הבריאות של הילדים בכסף.

אילן ליבוביץ: אבל שוב, אני לא רוצה להתחייב, לא אני צד לחוזה, לא אני מקבל את הכסף.

קריאה: הרבה יותר.

אילן ליבוביץ: אלה הסכומים שמדובר בהם.

ישראל אייכלר: יש לי תחושה שאם אדם פרטי ירצה להשכיר את הגג שלו העירייה לא תסכים, כי זה הכנסה טובה.

אילן ליבוביץ: פרטיים עושים את זה, זה נעשה בהרבה בתים פרטיים.

קריאה: השיקול הכספי לא ברור.

מרינה סולודקין: עסק פרטי הכי טוב.

ישראל אייכלר: אצל אנשים פרטיים?

אילן קמינצקי: הבעיה פה זה דווקא בגלל שזה בית ציבורי, בית העם זה - -

אילן ליבוביץ: מה גם שהמבנה עצמו מיועד לשימור.

אילן קמינצקי: רבותי, זה מבנה שהעירייה ישבה בו.

אילן ליבוביץ: יש לי פה כמה שאלות.

אילן ליבוביץ: קודם כל המשרד לאיכות הסביבה, האם יש אישור בכלל לאנטנות האלה, לכמות הזאת של אנטנות בהתחשב בכל הכמות הזו, האם נבדקה הקרינה, לא יכול להיות שמגישים בקשה לפני - -

עקיבא אפלבוים: הקרינה יכולה להבדק רק לאחר שהאנטנות נמצאות.

אילן ליבוביץ: יש תסקיר השפעה על הסביבה חייב להיות מוגש עם כל תכנית, המשרד לאיכות הסביבה צריך לבדוק, צריך לאשר, במשרד לאיכות הסביבה.

אילן ליבוביץ: קראתי את מה שהם אמרו, לא הצלחתי להבין אם אשרו או לא אשרו את האנטנות האלה ממה שהמשרד לאיכות הסביבה אומר.

קריאה: אישרו.

אילן ליבוביץ: ואם הם אישרו, איך זה מתישב, שוב, האם הובאו בפניהם כל הפרטים שזה באזור שבו לומדים ילדים, שזה בתוך אזור מגורים, וכל הדברים האלה.

אילן ליבוביץ: ובעיקר לעיריית רחובות איפה היא נמצאת בעניין הזה.

אילן ליבוביץ: יש בג"ץ שהוגש על ידי כמה עיריות נגד כל הנושא של תמ"א 36, עיריית הרצליה ועוד, איפה עיריית רחובות בענין הזה, האם היא מתכוונת להצטרף - -

קריאה: מתכוונת כן, עדיין לא הצטרפה.

אילן ליבוביץ: איפה עיריית רחובות בכל הנוגע להעלות את זה אולי לועדה הארצית לתכנון ובניה, כערר, את ההסכמה של הועדה המחוזית, איפה עיריית רחובות בכל הענין הזה.

אילן קמינצקי: רציתי רק להוסיף, לגבי מה שהוא אמר, אצלנו כשהתקינו את האנטנה בהר חומה, זה היה מקום ריק לגמרי, ולכן גם אין כל כך פלא שלא היתה כל כך התנגדות של תושבים כיוון שלא היה שם אף אחד להתנגד.

אילן קמינצקי: נכון להיום זה צמוד לבניני מגורים ולגני ילדים.

ריטה רם: 10 מטרים מהבית שלי.

ישראל אייכלר: אני חושב שאני אפריד את הדיון בין רחובות לירושלים.

ישראל אייכלר: היות ועל רחובות במידה רבה דובר גם חבר הכנסת ליבוביץ' וגם אתה, וגם חברים אחרים.

ישראל אייכלר: על ירושלים אין לנו הרבה נציגים פה, אז נאפשר לעו"ד אילן קמינצקי, מיד לכשנסיים את ירושלים אני עובר מיד לרחובות, חברת הכנסת סולודקין.

ריטה רם: כמו שאמרתי, אנחנו לא קבלנו תשובה מעיריית ירושלים מה מצב האנטנה הזאת.

מיכה בן נון: חוות הדעת הזאת שאת נתת מתיחס לקרינה מטלפונים סלולריים, לא מהאנטנות.

מיכה בן נון: רק תסברי את האוזן של האנשים שיושבים פה, על מה בעצם נעשתה בדיקה, הוא או היא נתקלו באיזה חוות דעת, אז תבואי ותאמרי - -

ישראל אייכלר: חוות הדעת זה על הקרינה - -

מיכה בן נון: ממכשיר הטלפון, יש גם עוד חוות דעת - -

קריאה: היא הרבה יותר נמוכה - -

ישראל אייכלר: הסדר פה הוא בועדה שאנחנו מביאים את הפונים ואחרי זה משרדי הממשלה משיבים לתלונות, כך שזה הסדר הרגיל.

ריטה רם: אולי אני אגיד.

ריטה רם: נאלצתי לבקש מרופא של קופת חולים.

ריטה רם: אנטנה הוצבה על סניף של קופת חולים כללית, כי אומרים 20 מטרים מהבית, בטלויזיה אם ראיתם בערוץ הראשון את חיים יבין, הם התרשמו שזה 10 מטר מהבית.

ריטה רם: אנטנה סלולרית של סלקום ופלאפון, זאת אומרת זה לא סתם אנטנה, זה סופר אנטנה, החלק הזה שייך לסלקום, כך הסבירו לנו, וזה פלאפון.

ריטה רם: הזמנו בדיקות מהמומחים הכי מפורסמים, אליה ויסטר שנתן לנו גם חוות דעת, ואמר שאם קרינה פחות משלנו היא גורמת לכל המחלות האלה שביניהם נדודי שינה, וכאבי ראש, ואצל ילדים כל מיני הפרעות במצבי רוח, ואצלנו כבר היתה קרינה את זאת, שעכשיו הקרינה שלנו זה כבר עניין של מסר, זה כבר מגיע.

ריטה רם: זה היה לפני שנה.

ריטה רם: כל מה שאנחנו מדדנו זה היה לפני שנה.

ישראל אייכלר: איפה הוא בדק את זה.

ישראל אייכלר: על האנטנה או - -

ריטה רם: על המרפסת שלי.

ריטה רם: לא רק במרפסת, יש לנו במרפסת ובחדר ובכל המקומות.

ריטה רם: אז במרפסת שלנו זה היה הכי גבוה, זה מובן, זה ממש קרוב קרוב.

ריטה רם: בפנים זה גם היה מספיק גבוה.

ריטה רם: זה היה, כולם היו נכנסים למרפסת.

ריטה רם: אנחנו הזמנו אהוד מימן, שקודם עבד בעיריית ירושלים, במשרד הבריאות, באיכות הסביבה.

ריטה רם: הוא נתן אישור, נכון, עכשיו הוא אומר כי כנראה מערכת רקובה.

חיים מזר: מה הוא כתב.

ריטה רם: הוא כתב שיש לנו קרינה כמו בצורן, בפורת, שהורידו שם אנטנות.

חיים מזר: בצורן זה היה מזגנים בגלים קצרים ובינוניים.

ריטה רם: תשמעו, אני אתן לכם חוות הדעת של אהוד מימן.

אילן קמינצקי: אני רק רוצה להשלים עוד כמה דברים.

אילן קמינצקי: אנחנו פנינו לגבי האנטנה הזו לעיריית ירושלים, אני רק מוכרח לציין שלפני שבעצם היתה הפניה שלי פנו התושבים, לא היתה כל התיחסות של העירייה, עד בעצם לתקופה שפניתי בתור עורך דין, אז היתה ההתיחסות הראשונה לגבי הנושא של האנטנה.

אילן קמינצקי: בדקתי בשיחה עם מר גיל רייכמן, מנהל אגף איכות הסביבה, ובשיחה עצמה הוא אומר לי, האנטנה הזו, הוא לא הסכים לגבי הנזקים הבריאותיים אבל הוא אמר, האנטנה הזאת כפי שראיתי היא מכוערת, מסתירה את הנוף.

אילן קמינצקי: אם תעמוד שם ליד האנטנה, תראה על מה מדובר.

אילן קמינצקי: היא מסתירה לנו את כל הנוף, האנטנה הזאת בולטת בכל השכונה, מכל מקום בשכונה אפשר לראות.

ישראל אייכלר: אז מה אתה רוצה, שיורידו את האנטנה?

אילן קמינצקי: כמובן.

אילן קמינצקי: פניתי אל מר גיל רייכמן מנהל אגף איכות הסביבה, כמובן ליועץ המשפטי לעירייה, הובטח לי בפרוש, שעד סוף שנה זו, דהיינו 31.12, יש לי גם את המכתב, הוא כמובן גם לא יכחיש את זה, האנטנה הזו תוסר מכיוון שהיא מהווה גורם לאפקט חזותי.

אילן קמינצקי: בסדר, אמרנו לפחות יוסר עקב אפקט חזותי, כמובן שעל זה אין חולק כשמדובר באנטנה בגובה של 15 מטר, והיא מאד מאוד גדולה, והיא בסמיכות לבתי המגורים תוסר מטעמים שונים.

אילן קמינצקי: אין שום בעיה, כמובן גם את זה אמר היועץ המשפטי, אלא שפתאום אחר כך, החלטתי לא לסמוך על העירייה וללכת לוודא שאכן האנטנה תוסר, כדאי לסמוך על העירייה אומרים, תוסר, נוודא.

אילן קמינצקי: הלכתי לעירייה, בררתי.

אילן קמינצקי: אמרו לך תביא את התיק הזה, תחפש את התיק ההוא, לקח עוד כמה שבועות בררתי, לפתע אני מגלה ששם יש חברת פלאפון עם אותה אנטנה קיבל היתר עד 2007.

אילן קמינצקי: פניתי כמובן לעירייה, איך יכול להיות שבעצם חברת סלקום מסירה את האנטנה וחברת פלאפון משאירה.

אילן קמינצקי: רייכמן בשלב הראשון בטלפון אמר לי, לא יכול להיות שיש לחברת פלאפון היתר עד 2007, תבדוק עוד פעם, אז שלחתי לו את ההיתר לוודא.

אילן קמינצקי: שלחתי את ההיתר, פתאום אני מקבל תשובה מעמיקם רותם, תשובה מוזרה ביותר, כמובן ממנכ"ל העירייה, שאמנם האנטנה של חברת סלקום תוסר אבל של חברת פלאפון תשאר.

אילן קמינצקי: מאד מאד תמוה, אנחנו מדברים על אנטנה אחת, תבינו, אין פה שתי אנטנות.

אילן קמינצקי: איך אפשר מצד אחד להסיר - -

קריאה: צריך להבדיל בין מוטורולה לבין - -

אילן קמינצקי: אני רוצה להבהיר, בכל המכתבים שלי אני דיברתי על אנטנה סלולרית, בכל המכתבים, ואני יכול להראות פה את ההתכתבות.

אילן קמינצקי: אני אף פעם לא דיברתי לא סלקום ולא פלאפון וניתנה לי תשובה חד משמעית, עד סוף שנה האנטנה תוסר.

אילן קמינצקי: פתאום אני אחר כך מגלה שיש שם חלוקה.

אילן קמינצקי: איזה שהוא תורן צריך להיות מוסף של פלאפון אחר של סלקום, אין לי מושג איך ההליך הזה, מסירים מצד אחד את סלקום ופתאום חוזר פלאפון בדיוק לאותו גובה, אני מבין.

אילן קמינצקי: אני פניתי לענין אנטנה סלולרית, לא עניין אותי של מי האנטנה.

אילן קמינצקי: אני פניתי לגבי אנטנה סלולרית, קיבלתי תשובה גם מגיל רייכמן.

ישראל אייכלר: אתה רוצה עכשיו שיסירו את האנטנה.

ואילן קמינצקי: שבסוף שנה זו יסירו.

ריטה רם: לא, עכשיו.

ריטה רם: עכשיו.

ישראל אייכלר: במדינה הזאת, זה צריך להיות עכשיו.

ריטה רם: תראו מה קורה.

ישראל אייכלר: יש את הממוצע זה באמצע דצמבר.

ישראל אייכלר: אתם רוצים עכשיו.

אילן קמינצקי: אני רוצה את המכתב של גיל רייכמן, אקריא במילים שלו שהוא כתב אלינו, שהופנה לעו"ד יוסי חביבי היועץ המשפטי לעירייה, ולמנהל המחלקה לאיכות הסביבה.

אילן קמינצקי: בסוף, אני מצטט, לבסוף למרות האמור לעיל, השתכנענו לאחר ביקור במקום שהאנטנה האמורה גורמת לאפקט חזותי מכוער לתושבים במקום.

אילן קמינצקי: גם אנשי סלקום השתכנעו מכך, מסיבה זו וכן משום שההיתר ניתן בהליך שימוש חורג הם הסכימו לאלתר לאתר מקום חלופי בהקדם.

אילן קמינצקי: הוא מסכים לזה שזה גורם לאפקט חזותי.

קריאה: בתאריך 31.12.2004, בסוף הליך.

אילן קמינצקי: בוא נגיד שאין מחקרים מדויקים שאומרים שזה מזיק לבריאות, אבל הוא מסכים שזה גורם לאפקט חזותי, אני לא רוצה לסכן את הילדים שלי, לסכן את אשתי שהיא בהריון, גם אספקט לפני 50 שנה היה בסדר, והיה מותר לעבוד איתו, אבל היום, אני אגיד עוד דבר, אני רוצה לנקוט משנה זהירות ולהסיר את האנטנה הזאת, היא גורמת לנו לנדודי שינה, אנחנו לא יכולים להיות שמה, אשתי בהריון אם יקרה משהו מי יהיה פה אחראי, מי יהיה פה אחראי.

מרינה סולודקין: קודם כל אני תומכת במאבק של תושבי ירושלים ותושבי רחובות.

מרינה סולודקין: אבל אני לא יודעת למה אתם התעוררתם היום.

מרינה סולודקין: מפני שנתיים או שלוש שנים אני מקבלת פניות מפנסיונרים, גימלאים, עולים חדשים שגרים בהוסטלים בכל רחבי הארץ, ודבר ראשוני שעשו החברות הסלולריות בעזרת העיריות האדישות, שהם הכניסו על גגות ההוסטלים את האנטנות האלה.

מרינה סולודקין: ואני יכולה לומר לכם שהאנשים שלנו לא ידעו על נזקים אפשריים, אבל התחילו אחרי שנה, להרגיש, גם בגלל שזה גיל מאד רגיש, הם התחילו למות.

מרינה סולודקין: ואני הייתי במאבקים גם באשקלון, גם בערים אחרות, קודם כל אם יש החלטה להסיר את האנטנות האלה, לעשות את זה.

מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שיש לנו בעיה יותר רחבה, אני לקחתי את החוק של אופיר פינס, שהיה בקדנציה הקודמת, שצריכים להיות תנאים לאן אפשר להכניס את האנטנות האלה ולאן אי אפשר.

מרינה סולודקין: אז בכנסת הזו אנחנו מקדמים ביחד את החוק הזה.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני אפילו חושבת שמצב כזה בגלל הצפיפות בארץ ובגלל כל מיני תנאים, אפילו ועדת חקירה פרלמנטרית ומדעית בגלל שזה כל הזמן אני התחלתי לפני שלוש שנים דעת יעוץ ממשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות שאין שום, אתם מבינים שכאן קם מעגל קסם.

ישראל אייכלר: אנשים הפסיקו - -

מרינה סולודקין: אני מעריכה כי זה מאד חשוב.

מרינה סולודקין: זה חכמת הארץ, שגם בועדה הזו.

ישראל אייכלר: אני כל הזמן מדבר על סכנה שאני לא מודע לה.

מרינה סולודקין: מה שאני אומרת, אני מבקשת ועדת חקירה מכיון שיש כאן גם חרדות גם אולי דברים לא נכונים, אבל המצב הפסיכולוגי של קשישים ושל חולים, של ילדים כזה שאנחנו צריכים לדאוג, צריכים להחליט לחקיקה, מה אפשר ולהתקרב.

ישראל אייכלר: החלטות הועדה מאפשרות לנו, ועדה פרלמנטרית - -

מרינה סולודקין: אני יושבת בועדת חקירה פרלמנטרית סחר בנשים.

מרינה סולודקין: מפני זה אמרו בצחוק, יש הפרטת הנשים יש בתי מלון.

מרינה סולודקין: צוחקים.

מרינה סולודקין: אחרי שועדת החקירה שנתיים עם זונות זה פשע מאורגן זה פשע בינלאומי, הקצב כמו בהברחות נשק, ומכירת נשק, לכן אני אומרת, כאן צריכים ועדת חקירה.

עקיבא אפלבוים: אני רוצה להוסיף ולומר דבר כזה, באיזור של בית העם, אין איזור ברחובות אולי מעטים אזורים בארץ, שבהם יש כל כך הרבה מוסדות חינוך נמצאים בצפיפות.

עקיבא אפלבוים: אני כבר לא מדבר על בתי תושבים, בניינים, אבל מוסדות חינוך שהם ממש עוטפים את בית העם.

עקיבא אפלבוים: בית העם היה משכן לתרבות, והעמותה רוצה להפוך אותו למשכן לקריאה, ואנחנו מתנגדים לכך בכל תוקף.

קריאה: השרטוט שלך ממש לא נכון.

עקיבא אפלבוים: אני רוצה להניח לכל עניין הקרינה, בשעתו ב-2001 עיריית רחובות הביעה התנגדות להקמת אתר האנטנות.

עקיבא אפלבוים: זה 12 אנטנות, על גג בניין.

עקיבא אפלבוים: הביעה התנגדות מכמה סיבות, משתי סיבות – האתר מצוי במקום בו מרוכזים מרבית והרבה מאד ממוסדות החינוך, ולפעוטות 4 גני ילדים, וכו', יש עוד גן ילדים בפינה, שלא צוין כאן, והאתר השני זה היה שימור המקום כאתר היסטורי, שאסור לשנות בו את קווי המתאר החיצוני.

עקיבא אפלבוים: והנה, אחרי שהתכנית של סלקום קיבלה אישור על ידי הועדה המחוזית, הרי שהחברה חתמה עם העמותה אשר חוכרת, עמותת בית העם חוכרת את המקום מעיריית רחובות.

עקיבא אפלבוים: אנחנו בתור הורים, אני לא רוצה את הילדים שלי והנכדים שלי לגדל בצל אנטנות.

יעקב בוטניק: אני שוחחתי אתמול גם עם ראש העיר בנושא הזה.

ישראל אייכלר: מה הוא אמר.

יעקב בוטניק: אבל יש לי ממצאים חמורים מאד.

יעקב בוטניק: ראש העיר גם כן אומר שעיריית רחובות מצטרפת לבג"ץ, צר לי מאד על זה שהעיריה מנצלת את הבג"ץ עיריות רמת השרון והרצליה, כנגד תמ"א 36, ובעד להחזיר את המצב לקדמותו.

יעקב בוטניק: אני רוצה להגיד על המקרה הזה, המקרה הזה של רחובות ובית העם, משקף בזעיר אנפין בדיוק את כל הרעות החולות של תמ"א 36, אנחנו יודעים מה זה מחליטים, החברות הסלולריות העבירו בתמ"א 36, את כל מה שהם רצו שזה כולל את זה.

יעקב בוטניק: המצב לפני כן היה שבו היה אפשרות להתנגדויות של תושבי המקום, היום מקימים כגנבים בלילה וזה נודע לתושבים ברגע האחרון.

ישראל אייכלר: מה זה נודע לתושבים ברגע האחרון.

ישראל אייכלר: מה הסדר הרגיל.

יעקב בוטניק: רק ברגע שאתה רואה את ההכנות להתקנת האנטנה נודע לך.

ישראל אייכלר: לא מהפרסומים.

יעקב בוטניק: לא, אין לך שום פרסומים.

יעקב בוטניק: זה בהתאם לחוק, על זה הוגש גם הבג"ץ, להחזיר את הסמכות לועדה המקומית לתכנון ובנייה ולהתנגדויות התושבים.

קריאה: זה לא קשור לעקומת אנטנה.

יעקב בוטניק: לא קשור לעקומה של, לא אני לא אומר לא להקים אף אנטנה, אבל מה שאתם מדגישים לכם פה, ברחובות, זה יכול להגיד לי הנציג כאן, והוא צודק, גם אני הסתכלתי, הסכמה כאן אינה מדויקת, אבל אני אבא והורה לילד בבית ספר סמילנסקי, זה נמצא 50 מטר מבית הספר, ואתה לא יכול להגיד לי שזה לא 50 מטר מבית הספר.

אסף אייזן: 50 מטר, השאלה לאן זה משדר.

יעקב בוטניק: בסדר, אנחנו אומרים כאן דבר אחד, לא יתכן להעמיד כאן במבחן דווקא על הגב של הילדים שלנו, על סמך כל מי שנמצא שמה את הנושא שנמצא ושנוי במחלוקת, זה הניקור הגרוע ביותר.

יעקב בוטניק: מעבר לזה עוד שתי נקודות.

יעקב בוטניק: אמרו כאן המבנה הוא מבנה לשימור, בית העם זה מבנה בעל ערך היסטורי ברחובות.

יעקב בוטניק: העירייה היתה בו פעם, ויש גם תכנית שלפיה העירייה אמורה לעבור לשם.

ישראל אייכלר: האם העירייה הציעה חלופות אחרות לסלולרי.

יעקב בוטניק: אני יודע שהעירייה התנגדה.

ישראל אייכלר: היא יכולה להתנגד, אבל איך אנשים יקבלו את שיחות הטלפון.

ישראל אייכלר: צריך להציג משהו אחר.

יעקב בוטניק: אני מוכן לפנות בקשר לחלופות, אנחנו כאן לא באים להציע כרגע את החלופה.

יעקב בוטניק: יש משהו חמור מאד בנוגע לעמותה.

יעקב בוטניק: וידעו פה נציגים, יושבים פה נציגים של סלקום, ואם לא, תתקשר אליו אחרי הישיבה ותודיע לו.

יעקב בוטניק: אז תשימו לב, העמותה הזאת שהיא חוכרת את זה חכירה ל-99 שנה, היתה אגודה עותומנית כי זה היה בשנת 1934, היא הפכה לעמותה.

יעקב בוטניק: אני הלכתי וביררתי כי רצינו לדעת מי המנהלים היום בעמותה, ואז מה הסתבר לי,

ישראל אייכלר: כולם מתו.

יעקב בוטניק: לא, העמותה נמחקה.

יעקב בוטניק: העמותה נמחקה.

יעקב בוטניק: אין עמותה.

ישראל אייכלר: בגלל שהיא אגודה עותמנית שלא כעמותה.

יעקב בוטניק: לא, היא נרשמה, בשנת 91 הוקמה בעמותה, והעמותה הזאת נמחקה.

יעקב בוטניק: נמחקה, עובדה שהיא נמצאת ברשימה, ונמחקה ב-22.10.2002 היא נמחקה.

יעקב בוטניק: ומתי הוגשה בקשה להחייאת העמותה הזאת, עכשיו ב-6.5, זאת אומרת שגם החוזה שלה עם סלקום הוא לא תקף, ושנציגי סלקום יבדקו את זה גם כי העמותה הזאת לא קיימת.

יעקב בוטניק: אז תשימו לב, יש כאן מחזה אבסורדי של - -

ישראל אייכלר: עכשיו העמותה הזאת כבר קיימת.

יעקב בוטניק: העמותה לא קיימת.

יעקב בוטניק: היא לא נרשמה.

יעקב בוטניק: יש בקשה להחייאה.

יעקב בוטניק: אני כעורך דין אומר לך, העמותה מתה.

יעקב בוטניק: היא לא קיימת.

יעקב בוטניק: עשו חוזה,

ישראל אייכלר: אז מה הבעיה שלך.

יעקב בוטניק: להיפך, אני עובד על זה גם בעירייה כי אני חבר מועצת עיר, ואני נדבר עם ראש העיר ועם כל - -

ישראל אייכלר: אפשר להגיד, אין הסכם ואין שום דבר.

יעקב בוטניק: גם אין הסכם, וגם העירייה משלמת לעמותה שלא קיימת.

יעקב בוטניק: במשך שנתיים, וזה אנחנו עכשיו הוצאנו.

יעקב בוטניק: העירייה משלמת להם שכר דירה על בימת הנוער לעמותה שלא קיימת ועכשיו עמותה שלא קיימת תקבל כסף מסלקום.

ישראל אייכלר: קלקלת להם 12 אלף דולר לחודש.

יעקב בוטניק: אני פונה כאן, ומודה לועדה על האכסניה וקורא לכם להצטרף אלינו במאבק ולפנות לעיריית רחובות על מנת למנוע את המשך הבניה.

עקיבא אפלבוים: אני מבקש מהועדה, לחשוף את החוזה של עמותת בית העם עם סלקום, אנחנו רוצים לדעת, היות וזה נוגע לנו, רוצים לדעת את החוזה, להכיר אותו, ולדעת האם עיריית רחובות היתה צריכה לתת לעמותת בית העם היתר למבנה לצרכי תרבות, ויש לי פה את הסכם - -

ישראל אייכלר: היא לא נתנה, היא התנגדה הרי.

עקיבא אפלבוים: כן, אבל אם ככה, זאת אומרת היא הסכימה.

עקיבא אפלבוים: היא היתה אמורה להתנגד.

עודד אהרון: נציג של ועד ההורים בבית הספר, אני רק אוסיף שני שלושה משפטים.

עודד אהרון: מה שאותי מעניין, בתור אבא לילדים, אני בא כנציג בית הספר, האם נראה לכם כי יש פה מבחן הסבירות.

עודד אהרון: זאת אומרת, להקים אתר עבור הסכמי שידור, בלב אוכלוסייה של ילדים.

עודד אהרון: אנחנו רואים פה כיצד הכסף גובר על בריאות הילדים והתושבים.

עודד אהרון: ואנחנו בתור אבות לבית הספר, חרדים מאד לעניין הזה שבית ספר סמילנסקי מונה היום 600 ילדים, בית ספר שריד עוד 400 ילדים, בימת הנוער קרוב ל-400 ילדים, גני הילדים עוד 200 ילדים, תעשו את החשבון לבד, תגיעו ללמעלה מ-1200 ילדים.

עודד אהרון: ועוד תרשו לי להוסיף, דבר נוסף שמאד חורה לי, כיצד אנחנו ואתם נוכל להביט בעיני הילדים שלנו עוד חמש עוד עשר שנים, חס וחלילה חס ושלום, יחולו מחלות קשות, סרטן או כדומה, מה נאמר, מה נאמר אז ניסינו, חשבנו, טעינו, מה עוד אפשר לומר.

עודד אהרון: אני פונה אליכם פה חד משמעית צריכים לעצור את הבניה של האתר הסלולרי, לאלתר.

עודד אהרון: האנטנות עדיין לא הוקמו, האתר מוכן להקמה, ומחכים רק להם.

יפים קרת: רק דבר אחד, יש ויכוח על נושא של רמות סף.

יפים קרת: כרגע על פי החוק יכול להיות שהאנטנות האלה גם 12 וגם 35 יציגו אותם והם יעמדו ברמות סף.

יפים קרת: הנקודה היא שמההיסטוריה אנחנו למדים שרמות סף הם דבר לא קבוע.

יפים קרת: זאת אומרת התברר בחמש, עשר שנים מה הם רמות סף שנכון היה לקבוע.

יפים קרת: אז לכן אנחנו לא באים פה באיזה שהוא טיעון ואנחנו יודעים מה צריכה להיות רמת סף, אני עשיתי חיפוש אתמול באינטרנט, שתי מילים ילדים נזק וקרינה.

יפים קרת: מצאתי יש רק מיליון שמונה מאות מאמרים בתחום הזה.

יפים קרת: אני לא נכנסתי וקראתי, אני בטוח שמצאו 60% בעד, ו-40% נגד, או 70% נגד ו-30% בעד, זה לא משנה, הנקודה היא שאין בטחון לאף אחד מאיתנו גם לאלה שיושבים מהצד השני, אני מניח, שאכן הדבר הזה לא יגרום נזק בטווח ארוך.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתתחילי בשני הנושאים, אבל תנסי לחשוב גם רגע אני כצרכן שרוצה לטפל בשיחות.

חני מונין: קודם כל, הנושא הוא באמת לא קשור רק לירושלים או לרחובות.

חני מונין: זה נושא עולמי.

חני מונין: הנושא לא קשור רק לילדים הוא תינוקות, הוא קשור לכל בני האדם.

חני מונין: פה מדברים רק על אוכלוסייה של ילדים, אוכלוסייה של עולים חדשים, או אוכלוסייה של קשישים בהוסטלים, אנחנו לא עושים הבחנות, בני אדם זה בני אדם.

חני מונין: אני רוצה לציין רק שזה אחד הנושאים, הסוגיות הקשות ביותר שממש אני חשבתי די הרבה על הנושא הזה, ובאמת אני מנסה לחשוב על פתרונות אפשריים, שמצד אחד, כמו שאנחנו תמיד אומרים אי אפשר, ולא צריך לעסוק בטכנולוגיה, מצד שני מדובר בחיי אדם שבטח לא יודעים כמו שכולנו יודעים שהבחנים עדיין לא הוכיחו חד משמעית לכאן או לכאן.

חני מונין: ואין מספיק מחקרי אורך וכו'.

חני מונין: לכן, כמו בהרבה דברים לא פה שנמצא את שביל הביניים, דבר ראשון אני חושבת מדובר על נושא של שקיפות, לתת מידע מקסימאלי לציבור, שזה אומר, אני לא יודעת מה חובת השקיפות היום כשמציבים אנטנה באזור מגורים, האם מידעים בדיבור ישיר את הנוגעים בדבר, כלומר לתת לדיירים עצמם או להורים של הילדים בבתי הספר מידעים אותם.

קריאה: התשובה שלא מידעים.

חני מונין: גם יש שקיפות מסוימת, אני רוצה לדעת שהיא מקסימאלית מבחינת הצרכן ושיביאו אליו הביתה בתיבת הדואר הספציפית שלו את הידוע שמציבים הערב בבנין שלו או בבית הספר של הילדים שלו אנטנה.

חני מונין: זה צריך להיות מפורסם גם בטלויזיה המקומית, גם בעתונים המקומיים, בכל דרך אפשרית.

חני מונין: מה בנוסף, מעבר לזה שמציבים אנטנה, מה זה אומר.

חני מונין: מה המחקרים היום, שיאמר גם לכאן וגם לכאן, הציבור עצמו יחליט אם הוא מוכן לקבל את האנטנה או לא.

חני מונין: שגם יהיה ידוע שאם אין אנטנה יכולת הדיבור שלו בפלאפון יורדת בX אחוזים.

חני מונין: אני אומרת דבר נורא נורא חשוב נוסף שאם אתם שוקלים להציע הצעת חוק בנושא הזה שאסור יהיה לחברת סלולר להציע שום כסף, שקל אחד, לשום מקום גם לא למבני ציבור וגם לא מבנה פרטי תמורת הצבת אנטנה.

חני מונין: מה שקורה היום שמוכרים היום ציבור שלם מוכרים את הבריאות שלו תמורת כסף.

חני מונין: זה ידוע בכל העולם כולו, מדינות מתפתחות שאין להם כסף זורקים לשם כל פסולת רדיואקטיבית, כורים גרעיניים, על חשבון הציבור החלש, כמו תמיד, אני אומרת שצריך להפסיק לפחות פה במדינה שלנו לא לתת יד,

ישראל אייכלר: אבל מה כן שאלתי, לא שאלתי את התושבים מירושלים, אבל אותך כן, כרשות הסתדרות לצרכנות מה הפתרון שאתם מציעים, איפה כן לשים.

קריאה: רחוק, כמה רחוק.

חני מונין: כמובן רחוק.

חני מונין: כמה שפחות מכל במקום ציבורי, באזורים פתוחים.

חני מונין: בהרים.

חני מונין: ישבו כמה ועדות - -

קריאה: מקום פחות צפוף, זה בדיוק מה שאתה אומר עם הראש בקיר, הפוך, רק עם צוות כרית, לנזקים שזה גורם.

חני מונין: אני אומרת שגם היום בערים כמה שהם צפופות, אפשר עדיין למצוא אזורים שהם רחוקים יותר מאזורי המגורים, או הרחקה ממוסדות לימוד.

חני מונין: ויש עדיין ממה שכאן ריאות ירוקות שהם כבר לא כל כך ירוקות, שיציבו שם את האנטנות, אבל עדיין אפשר להיות יצירתיים ולמצוא או לייעד במיוחד כשבונים שכונות חדשות ליעד במיוחד מקומות שהם יהיו מרוחקים.

חני מונין: הוצאתי מהעתון, השיטה למנוע הצבת אנטנות סלולריות ליד הבית, לדרוש פיצוי.

חני מונין: אם תרצו למנוע הצבת אנטנות סלולרית מאיימת בקרבת ביתכם תוכלו לדרוש התחיבות מחברות הסוללה לממן כל תביעה שתוגש לקבלת פיצויים עקב הצבת האנטנה, את השיטה גילתה באחרונה ועדה מקומית בפתח תקוה, שדרישתה לכתב שיפוי, זאת אומרת, העברת אחריות לכל תביעה מחברת סלקום הובילה בסופו של דבר לנסיגת החברה מכוונתה להציב אנטנות ברחבי העיר.

חני מונין: זאת שיטה שאומרת שאם חברת הסוללה נרתעה, זה כבר דבר שאומר דרשני, אם חברת הסוללה נרתעה מלתת את הכתב שיפוי הזה כנראה שהיא עצמה - -

קריאה: את רק לא אומרת שכתב שיפוי הוא על ירידת ערך ולא על נזקים.

ישראל אייכלר: נעבור עכשיו לשמוע את תושבי ירושלים.

אילן קמינצקי: אנחנו כשמדברים כאן על מקומות חלופיים, פנינו לעירייה ובעירייה אמרו, לנו, אתם התושבים תתארגנו ותחפשו מקום חלופי.

אילן קמינצקי: אנחנו התארגנו פה, לא אני כי עוד לא התגוררתי, מספר תושבים ניסינו מקום חלופי עברו גבעה גבעה במקומות וגם זה לא קשה להכחיש, מצאו מקום חלופי ליד מגדל מים, ככה זה נראה, אנחנו לא מומחים בתחום, אבל מצאנו מקום חלופי שהיה מרוחק, אמרנו את המקום הזה ובסופו של דבר נשלל המקום, אמרו שזה קרוב לרשות עתיקות, המקום הזה בסופו של דבר נשלל, למרות שיש - -

ישראל אייכלר: יש אלטרנטיבה.

אילן קמינצקי: אנחנו אמרנו שזו אלטרנטיבה.

אילן קמינצקי: והם החליטו מסיבות שלהם לא לאשר את האלטרנטיבה.

מיכה בן נון: מנהל אגף רישוי ופיקוח בעיריית ירושלים, בענין הטענות לגבי הר חומה.

מיכה בן נון: פה נטענו כל מיני טענות שהם לא סוגית קרינה, אבל אני מבין מהישיבה הזאת עניינה הקרינה.

מיכה בן נון: כי אם זה מראה שימור או לא שימור, או פרוצדורה של תכנון ובנייה, זה לא המקום לדיון, אם כי אני מוכן לפתוח גם את סיפור הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו מנסים לפתור בעיה נקודתית של הר חומה - -

מיכה בן נון: הוזכרו כל מיני עניינים של סחר בנשים, אסבסט, להלך אימים על העניין הזה, אני חושב שזה לא המקום.

מיכה בן נון: עיריית ירושלים עוד לפני שהוקמה תמ"א 36, לכל בקשה להיתר בהליך של שימוש גורף הוזמנו מומחים על מנת לשמוע את מה היא מידת הקרינה והמה האפקט שלה.

מיכה בן נון: מומחים, גם שהיו קיימים, הסיטואציה היא שחלק מהאתרים באו להכשרה אחרי שהוקמו בגלל בעיות בין המדינה לבין חברות הסלולריות - -

ישראל אייכלר: מה זה מומחים, איזה מומחים בדקו את הקרינה.

מיכה בן נון: מומחים מטעם הקמ"ט, זה מכון, בדקו אתר אתר, נתנו את ההיבטים התאורתיים, זאת אומרת מה היקף הקרינה באמת, ובהתיחסות ספציפית לכל אתר ואתר, ומה שעולה מהדיונים איתם היה, הוא, ככל שיהיו יותר אנטנות עוצמת הקרינה תהיה הרבה יותר נמוכה.

מיכה בן נון: עיקר הקרינה שהיא יוצרת איזה שהוא אפקט מזיק מבחינת הקירבה, הוא של המכשיר הסולולרי עצמו.

ישראל אייכלר: יותר מאשר האנטנה?

מיכה בן נון: יותר מאשר האנטנה.

קריאה: רק בגלל הקירבה למכשיר - -

מיכה בן נון: ורחובות זה בראש מעייני.

קריאה: רק בגלל הקירבה, ישר למוח אתה מקבל את זה.

מיכה בן נון: נקבעו בזמנו טווחי בטיחות הרבה יותר ממה שנאמר על ידי המומחים.

מיכה בן נון: ועיריית ירושלים קבעה כללים מקדמים, כל זה היה עד תמ"א 36.

מיכה בן נון: והיו התנגדויות ונשמעו מתנגדים, בכל עניין ועניין.

קריאה: אצלנו לא היו התנגדויות.

קריאה: לא הובאו להתנגדויות.

מיכה בן נון: היה, היה בשנת 2001.

ריטה רם: לא היה שום דבר.

מיכה בן נון: הבקשה באה על מבנה מסחרי שהשימוש באותו רגע, השימוש מתחת לא היה בדיוק ברור איזה סוג של מסחר, אבל זה מבנה מסחרי לכל דבר ועניין ולא היתה בעיה לבוא ולהקים עליו אנטנה מבחינה תכנונית.

מיכה בן נון: מה שהסתבר מאותם חוות דעת, שדווקא מי שגר מתחת הקרינה עליו היא אפסית.

מיכה בן נון: זאת אומרת אדם שתהיה מעליו אנטנה שלא יחשוש ממנה מאחר והאנטנה היא חוקית ברדיוסי בטיחה יגידו לנו המומחים על זה.

ישראל אייכלר: מה הולכים לעשות ב-31.12.

מיכה בן נון: ב-31.12 מסתיימת תקופת השימוש, בעוד שאחת מהאנטנות שעל אותו תורן.

קריאה: מה זה מאחת, היו שתיים, מה זה מאחת.

מיכה בן נון: שתי חברות על אותו התורן.

ישראל אייכלר: אז תקחו את, זה אתר אחד וזה אתר שני.

מיכה בן נון: אנחנו כעקרון, הם יכולים להגיש בקשה נוספת, יש להם את הרשות מבחינת חוקיות לחברה, להגיש בקשה נוספת להארכת התקופה, והועדה תדון בבקשה.

מיכה בן נון: אין מניעה לבוא ולדון בבקשה הזאת.

ישראל אייכלר: איזו ועדה תדון.

מיכה בן נון: ועדת תכנון ובנייה.

מיכה בן נון: אני במסגרת הדיונים שלי עם חברות הסלולריות ועם חברת סלקום מהשבוע האחרון, האמת, אני הוזמנתי בהפתעה לדיון הזה.

מיכה בן נון: נודע לי בהפתעה שאני להגיע לכאן.

מיכה בן נון: קבעתי עם חברת סלקום במידה וימצא מקום אחר בהר חומה, שהם יבוא בהצעות, חברת סלקום תביא הצעה באזור הר חומה, מאחר ואם הם יוציאו בכלל את האפשרות להציב אנטנה שם, אז כמובן לא יהיה כיסוי.

מיכה בן נון: ולא יהיה להם אפשרות לשדר.

ריטה רם: היה לנו כיסוי בלי אנטנה.

ישראל אייכלר: הרי בסופו של דבר המטרה שלכם זה להוריד את האנטנה.

ישראל אייכלר: מה שאתם עושים כשאתם מפריעים להם זה שלא שומעים את הטענות.

מיכה בן נון: אני ביקשתי מהם להביא הצעה.

מיכה בן נון: במידה ותמצא הצעה כזאת הם אמרו שהם מסוגלים להביא גם את חברת פלאפון להסיר את האנטנה.

מיכה בן נון: נשקול בחיוב הצעות כולל באזור ברכת המים.

גיל רייכמן: אני רוצה להתיחס, היות ועלה שמי כמה פעמים, אני רוצה להסביר דבר מאד חשוב.

גיל רייכמן: לקבוע מקום לאנטנה, הבעיה העיקרית היא, אני לא יודע אם אתם יודעים מה זה, אבל באיכות הסביבה ידוע זה ענין של מידי, כלומר הבאק ירד, כלומר כל הצעה שאני מביא בהר חומה, אני דוחף את האנטנה למקום אחר עם התנגדויות של תושבי מקום אחר.

גיל רייכמן: אני לא פותר שום בעיה.

גיל רייכמן: הם היו שמחים אם זה למשל, כמו שהם אמרו פה במתחם של הגיחון.

גיל רייכמן: המתחם של הגיחון קרוב מאד לבתי אחרים.

אילן קמינצקי: זה עוד לא במרחק שלנו – א', וב' – אפשר לפזר את זה.

אילן קמינצקי: אי אפשר - -

ישראל אייכלר: הציעו אלטרנטיבה, והיא לא רלוונטית?

גיל רייכמן: לא שהיא לא רלוונטית, אבל כל מקום שהוא יציע - -

ישראל אייכלר: אבל אם הוא יציע על ההר שמולו.

גיל רייכמן: זה לא שווה.

גיל רייכמן: אני רוצה להסביר איך עובדת הרשת הזו.

גיל רייכמן: באופן מפתיע, דרך אגב, ככל שיש יותר אנטנות בעיר יש פחות קרינה.

גיל רייכמן: כי מה שקורה, צריך להתגבר על המרחק, ברגע שהאנטנות מורחקות מהקולט, יש שצריך לשדר ויש שקולט.

גיל רייכמן: הר חומה זה באזור מאד פתוח.

גיל רייכמן: קודם כל, בכדי שתבינו, כשאנחנו מדברים על אנטנות סלולריות אז כאשר מביאים מכשיר בדרך כלל, אחרי מטרים ספורים כשאנחנו מודדים אין קרינה בכלל.

גיל רייכמן: הזכירו קודם שהקרינה הולכת בצורה אופקית, דווקא אם יש אנטנה גבוהה --

קריאה: בשביל זה הייתם צריכים אנטנה - -

ישראל אייכלר: אתם מעוניינים שאפסיק את הדיון.

ישראל אייכלר: אבקש שקט כשאנשים מדברים.

גיל רייכמן: אני מסביר את השיקולים.

גיל רייכמן: מה שקורה כרגע אנחנו הולכים, עיריית ירושלים, זה לא נהוג ברחובות ובמקומות אחרים, עיריית ירושלים יוצאת לסיורים עם אנשי הרדיו, כדי שתבינו את הנקודה, בכל מקום שהחברה הסלולרית מציעה, אנחנו בודקים לפי פרמטרים רבים הרבה יותר ממה שהחוק בכלל דורש.

גיל רייכמן: למשל, אם זה קרוב לגני ילדים, אם זה קרוב לבית ספר, אם זה קרוב למוסד לקשישים, כל דבר שאפשר.

גיל רייכמן: הסיפור של האנטנה שלכם, היה לפני שהיה תמ"א 36, למה, כי חוות דעתו של היועץ המשפטי לעירייה היתה שאי אפשר להקים אנטנות אלא רק על מבנים מסחריים.

גיל רייכמן: נפלתם אולי בגלל צוות קרבן לכך שאי אפשר היה למצוא בהר חומה שום אתר, כי היה אסור להקים אתר קרקעי, והיה אסור להקים אתר על שטחים פתוחים.

ישראל אייכלר: מה הפתרון העתידי פה.

ישראל אייכלר: הפתרון של העירייה אני כבר יודע.

גיל רייכמן: הפתרון העתידי הוא, שאנחנו לצורך העניין, היות וחברה סלולרית עומדת בפני לחץ, הפתרון צריך להיות ברור, אמנם הם יכולים לבנות, אבל אנחנו לא בקלות נאשר להם אנטנה כזאת, בטח לא בהיקף הזה.

גיל רייכמן: שתבינו, מבחינתנו שזה מפלצת ומפגע חזותי, אני עומד מאחורי כל מילה.

גיל רייכמן: אנחנו לא רוצים כאלה אנטנות.

גיל רייכמן: אז ברור להם שכזה, בתנאים האלה לא יאשרו להם, אף גורם לא יאשר בעירייה.

גיל רייכמן: אני בעצמי הסתובבתי איתם כמה פעמים ואני אומר לכם, זה לא דבר פשוט בכלל כי אני לא רוצה, והסברתי פה, שיבואו תושבים אחרים ויגידו, מה, אתה עושה להם טובות, מה פתאום אתה מביא לנו את האנטנה אם זה לא טוב להם למה זה טוב לנו.

גיל רייכמן: זו בעיה לא פשוטה.

גיל רייכמן: אנחנו מחפשים איזה שהוא מקום שהוא יהיה פחות או יותר נטרלי מבחינת השכונה.

גיל רייכמן: לכן, דרך אגב, הם בעצמם רוצים לבוא ולעשות את הבדיקה.

קריאה: בשתי החברות .

גיל רייכמן: שלוש חברות.

ישראל אייכלר: עם מה שאני רוצה לצאת מכם, אני רוצה לצאת מכם עם איזה שהיא תשובה מצאנו בהר זה וזה, אפשרות טכנולוגית לשים, שלא יפריע לשכנים האחרים, הרי אני לא רוצה שמחר הם יגידו שמכרו את הענין, מחוץ לשכונה, עד כמה שאני יודע, ראיתי בהר חומה זה אזור כל כך פתוח, שקשה לי להאמין כאזרח פשוט שלא מבין כלום בקרינה, שאי אפשר למצוא שם איזה צלע הר שיתאים וישלח את ההודעות אל תוך הר חומה בלי לעמוד בתוך השכונה באיזה שהוא קושי.

מיכה בן נון: הבעיה הטופוגרפית צריכה להציב אנטנה שעוצמת השידור שלה היא כזו, שהיא אדירה, והרבה יותר חזקה.

מיכה בן נון: זה הדבר הגרוע ביותר.

גיל רייכמן: אני רוצה להגיד לכם, מה שאני רוצה להסביר לכם, זה לא שאנחנו מטילים באופן גורף אחריות מוחלטת עליכם, אלא מה שאנחנו אומרים זה למצוא מקום על עירייה זו במידה רבה היא צריכה לעמוד בצל פה ולא להכנס בחוד כי כמו שהסברתי זה קודם כל חובתה של החברה, או חברות בעצם, לאתר אתרים ולא חובת עיריית ירושלים.

גיל רייכמן: עיריית ירושלים כשמדובר באתרים עירוניים, הקצאת אתרים עירוניים זו חובתנו.

גיל רייכמן: אז מה שאני שקורה, אנחנו הצענו מספר אתרים, הם לא מקובלים, דרך אגב יותר רחוקים מאשר האנטנה כיום, אבל התושבים לא כל כך מרוצים.

גיל רייכמן: הבעיה היא גם להשביע את רצון התושבים.

גיל רייכמן: לדוגמה, יש לנו עמודי תאורה עירוניים שהם מופקים אחד לגדול, לא הם לא רוצים.

גיל רייכמן: למה, ככה.

ישראל אייכלר: עוד לא שמעתי פתרון.

גיל רייכמן: לא, מדובר על אנטנות.

ישראל אייכלר: עמירם, אולי לך יש פתרון מה שעוד לא אמר גיל.

ישראל אייכלר: כי מה שגיל אמר אנחנו יודעים, תן לזה פתרון מעשי.

עמירם רותם: מה שגיל אמר, אני גם מכיר את השטח.

עמירם רותם: אם התושבים מוכנים אפשר גם להסיט את האנטנה ממקומה הנוכחי כ-15 מטר, כי הטופוגרפיה לא מאפשרת יותר מכך, יש שם עמודי תאורה של הרחוב.

עמירם רותם: אני שאלתי, אמרו לי, לא, זה לא עוזר כלום, אנחנו לא רוצים אותם בכלל.

עמירם רותם: אפשר להוריד את הגובה, להסיט אותם 15 מטר - -

גיל רייכמן: לאן?

גיל רייכמן: יש גן ילדים.

גיל רייכמן: לאן?

עמירם רותם: גן ילדים נמצא אי שם 100 מטר למטה.

גיל רייכמן: ובית הספר - -

ריטה רם: היא משדרת כמו מטריה.

ישראל אייכלר: איך היא משדרת.

עמירם רותם: כמו פרוז'קטור.

ישראל אייכלר: מה הפתרון שאתה מציע.

ישראל אייכלר: צריך להגיע להצעת פתרון.

עמירם רותם: ההצעה, אני מזכיר את האנטנה במקום הנוכחי שלה, רק מרחיק אותה ומשפר את המראה שלה, ואז אין פה בעיה עם כל השכונה, להעביר אותה לברכת המים, ברכת המים נקראת בתמ"א כגן ציבורי, והיום הוא מפותח כגן ציבורי ומה שמציעים זה להעביר לגן ציבורי שמשמש לכל תושבי השכונה, להעביר את שלוש אנטנות.

עמירם רותם: אם תושבי השכונה מגיע לאותו מקום של גן ציבורי, כי אם אנטנה היתה פעילות צבאית בבית סחור, אז אם אנטנה כדי לסייע לכוחות מיד קבלנו טלפון לא רוצים אנטנה פה, לא מעניין אותם שזה צבא, לא מעניין אותם כלום, שירחיקו את הצבא מפה.

עמירם רותם: אין לנו סמכות על כך, כי הצבא באמצע מבצע צבאי, אין מה לדבר בכלל על כך.

עמירם רותם: הרגישות של התושבים לנושא הזה, גברה והגיעה לרמה כזאת שאנחנו צריכים את ההסכמות שלכם, כי מדברתי אתך או עם מישהו אחר בטלפון, אמר לי לא רוצים בשכונה לחלוטין.

עמירם רותם: כשאומרים לא לחלוטין, זה יגיע בצורה אחרת.

עמירם רותם: זה חוקי או לא חוקי, לא עדיף להגיע להסכמות, להבנות.

ישראל אייכלר: אם זה יהיה משהו אולי נגיע.

עמירם רותם: הפתרון שאמרתי, עמודי התאורה, -

ישראל אייכלר: אתם תסכימו, להוריד את זה ולעשות את זה - -

עמירם רותם: זו בעיה אחת, אתה רוצה פלאפון, הפלאפון בא עם אנטנה.

עמירם רותם: כך בחשבון שבשכונה תהיה אנטנה.

עמירם רותם: בשכונה תהיה אנטנה, ותאורה בכניסה.

עמירם רותם: חלק מהפתרונות זה בדיוק כמו שהצעת.

עמירם רותם: בצד השני של השכונה בכניסה יש כבר אנטנות, יש משדרות מרחוק לכיוון השכונה.

עמירם רותם: הבעיה היא שהם גרים מצד שני.

עמירם רותם: הצד השני צד של הצל.

עמירם רותם: אין אפשרות ללכת רחוק ולהתחיל מבצע.

קריאה: אי אפשר לקבל אנטנה מאד גבוהה.

עמירם רותם: לא, אי אפשר.

עמירם רותם: זה לא עובד.

עמירם רותם: אי אפשר לשים אנטנה במצפה רמון שתשדר לכל הארץ.

עמירם רותם: תאמינו, זה היה הרבה יותר זול.

עמירם רותם: לא, זה לא עובד כי האנטנה לא כך עובדת.

קריאה: את רוצה רדיו, את רוצה רשת ב', זה מה שאת מציעה.

קריאה: את רוצה טלויזיה סלולרית.

קריאה: זה משהו אחר.

גיל רייכמן: מדדת מרחק של אנטנה ממשפחת רם, מהמרפסת, המרחק הוא 36 מטר, הוא 30 מטר מהסלון - -

ישראל אייכלר: אני מציע הצעה, אתם תקבלו את זה או לא תקבלו את זה, אני רוצה למצוא מפתח לפתור את הבעיה של הר חומה.

ישראל אייכלר: נקים פה, אולי, בהסכמתכם, ועדה של שלושה אנשים, אחד נציג שכונה, אחד נציג העירייה ואחד נציג הסלולרי, שישבו יחד למקם, בהנחה שחייבת להיות אנטנה כדי שאנשים יקבלו שיחות, במקום שיביא פחות תקריות.

מיכה בן נון: לציבור הירושלמי יש מינהל קהילתי, אנחנו נבוא בדברים עם המינהל הקהילתי על מנת למצוא מקום שיהיה, מבחינתי נציג המינהל הקהילתי הוא יהיה נציג הציבור.

מיכה בן נון: כי אני לא יכול לקבוע על משהו שהציבור לא יסכים, לא מקבל אותו כנציג הציבור.

ישראל אייכלר: את מוכנה להיות נציגה, אתם מוכנים לקבוע ביניכם.

מיכה בן נון: אנחנו מציעים את ריטה רם.

ישראל אייכלר: העירייה את מי אתם רוצים, את עמירם רותם.

ישראל אייכלר: הגב' ריטה ועמירם, ומהצד הסלולרי מי?

מיכה בן נון: אנחנו נבחן את העניין עם העירייה.

ישראל אייכלר: אז תתחילו ביניכם, ירשם כך – נציג עיריית ירושלים לא נקבע מי, נציג התושבים שיקבע על ידי המינהל הקהילתי, ותוך כמה זמן צריך להגיע לפתרון.

ישראל אייכלר: חודש, חודש מספיק.

ישראל אייכלר: תוך חודש.

ישראל אייכלר: סיימנו את העניין של הר חומה.

ישראל אייכלר: העניין של ירושלים נסגר.

ישראל אייכלר: אנחנו נחזור לנציגי הממשלה.

עקיבא אפלבוים: נוכל לסכם רק 3 נקודות.

אסף אייזן: צהרים טובים לכולם.

אסף אייזן: מפורום החברות הסלולריות, שזה גוף שמטפל בכל הקשר עם הציבור בכל הקשור לאתרי שידור מטעם גם סלקום, גם פלאפון, וגם פרטנר.

אסף אייזן: הנושא הזה של האתרים זה לא פעם ראשונה שאני יושב בועדה, אמנם זה פעם ראשונה בועדת כנסת לפניות הציבור.

אסף אייזן: אבל יש דיונים על כך בהרבה פורומים, גם רשמיים גם בלתי רשמיים שאנחנו מטפלים בהם, ובסופו של דבר כמו לא תמיד הטענות מציגים את מחקרים בדרך כלל בצורה מאד מאד מפחידה ושלילית ובהשפעות של כל מיני גורמים.

אסף אייזן: וכולם אומרים בכלל, לא צריך את זה ולא רוצים את זה, והכל טוב ויפה.

אסף אייזן: בסופו של דבר מה שאנחנו מתעסקים פה, זה רשת סלולרית.

אסף אייזן: אני רוצה להסביר ממש בדקה, איך זה עובד.

אסף אייזן: מאד פשוט, הציעו כבר כאן לשים אנטנה אחת גדולה במרכז העיר ואז באמת יהיה הכי קל לכולם, והכל יהיה פשוט ונחמד.

אסף אייזן: זה לא עובד, רשת סלולרית בנויה על חלוקה של כל השטח לתאים קטנים.

אסף אייזן: בניגוד לרדיו למשל, קול ישראל, רשת ב', גלי צה"ל ודברים כאלה, שיש אנטנה אחת בדרך כלל גדולה, שמשדרת באמת כמו מטריה מסביב לכל הכיוונים, רשת סלולרית בנויה אחרת לגמרי.

אסף אייזן: אמנם משתמשת באותם שידורים כמו שהרדיו משתמש, אותם שידורים בדיוק, אין הבדל בין הדברים, אבל היא עושה את זה באמצעות חלוקה של השטח לאזורים קטנים ובכל תא שטח קטן כזה, יש אתר שידור.

אסף אייזן: אתר השידור דואג לכך שבאותו תא קטן שבדרך כלל הוא כל 200-300 מטר באזור עירוני, צריך שידור כזה, הוא דואג לכך שבאותו תא קטן תהיה קליטה.

אסף אייזן: אם לא יהיה אתר שידור הקטן הזה באותו מקום, לא תהיה קליטה.

אסף אייזן: זה פשוט מאד.

אסף אייזן: וככל שאנחנו נוריד יותר ויותר אתרים מתוך מרכזי הערים, יהיה פחות ופחות קליטה, פחות יהיה אפשר, אם אמנם עכשיו יש כיסוי כרגע, זה בסדר, אבל כמו שאתם יודעים, אנשים משתמשים יותר ויותר בטלפונים סלולריים, כמות המשתמשים הולכת וגדלה, שזה משפיע, כמות השימוש שלהם הולכת וגוברת גם חד בדיבור, כמות השרותים שמשתמשים בהם בטלפון אם זה וידאו, אם זה תמונות וכל מיני דברים אחרים הולכת וגדלה, ולצורך כך צריך את התשתית המתאימה.

אסף אייזן: זה כמו שתגידו אני רוצה מים בבית, אבל אני לא רוצה שיהיה לי צנור, צנור מים שמגיע אל הבית.

אסף אייזן: אין אחד, ברגע שאנשים קנו טלפונים סלולריים, כדי לספק להם שרות חייבים את האנטנות האלה.

ישראל אייכלר: אין אפשרות למצוא טכנולוגיה חדשה, היות ויש בעיות בכל הערים, תחליטו החלטה אסטרטגית שלוקחים את הטכנאים מושיבים אותם, תמצאו דרך שתהיו כמו רדיו.

יוסף אייזן: לא, אין.

יוסף אייזן: אין אפשרות, ואני אסביר למה.

קריאה: אפילו דיגיטאלי.

יוסף אייזן: המדינה, משרד התקשורת, נתנו לכל חברה תחום תדרים מאד מוגבל.

יוסף אייזן: למה אנחנו פורסים את הרשת הזאת בתאים קטנים, כי כך אפשר לשכפל את התדרים האלה כדי שאפשר יהיה להשתמש בהם עוד פעם ועוד פעם.

יוסף אייזן: כמו מי שמכיר בצה"ל שיחידות שמתאמנות ברמת הגולן, עובדות על אותם תדרים כמו יחידות שמתאמנות ב"בלי"ש", למה, כי לצבא אין מספיק תדרים אז הוא משכפל אותם.

יוסף אייזן: אותו דבר כאן רק במשא הרבה יותר גדולה של שיכפול.

יוסף אייזן: ולכן, ככה הטכנולוגיה עובדת, כך בכל העולם זה עובד.

יוסף אייזן: זה החידוש.

יוסף אייזן: לשנות את זה, זה לחזור לרדיו.

ישראל אייכלר: אולי לפנות למשרד התקשורת - -

יוסף אייזן: לחזור לרדיו.

יוסף אייזן: למכשיר קשר שני מדבר איתם אבל כל המדינה שומעת, ואנחנו לא רוצים את זה.

יוסף אייזן: זה נכון מה שנאמר כאן, שככל שיהיו יותר אתרים, דווקא עצמת השידורים תלך ותפחת, היא הולכת ופוחתת בגלל שככל שהטלפון, אם יש טלפון ויש אנטנה, ככל שהם קרובים אחד לשני, צריך לשדר בעצמה פחותה.

יוסף אייזן: כמו שאני ואת אנחנו נמצאים מטר וחצי אחד מהשני יכולים לדבר, תתרחקי אצטרך כבר לצעוק אליך.

יוסף אייזן: לכן ככל שנהיה יותר קרובים נדבר בקול נמוך יותר.

יוסף אייזן: אנחנו לא חוקרי מדע, ולא אנשי בריאות, אנחנו מקבלים את כל הדרישות של המשרד לאיכות הסביבה, שגם הוא דרך אגב מקבל את כל ההמלצות שלו, וזה הם הסבירו לגופי מחקר רשמיים בחו"ל, שלוקחים את כל המחקרים שמוצגים כאן ומשווים אותם, ראשית הם בוחנים אותם לגבי האמינות שלהם, ואני לא מבין בזה, אני לא רופא ולא חוקר בעניין, ואני מניח שגם אתם זה לא תחום העיסוק העקרי שלכם, לא כגנטיקאית ולא כביולוג, זה תחום מאד ספציפי.

יוסף אייזן: ולכן אנחנו עושים מה שנדרש מאיתנו.

יוסף אייזן: יש בנושא הזה מערכת של אישורים והיתרים מאד מאד מחמירה וקפדנית גם אם לפי הבדיקה שלנו לגבי מה שנעשה בעולם.

יוסף אייזן: יש לי כאן את הבדיקות גם של הר חומה וגם הבדיקות התסקיר הראשוני של רחובות, ששמה גם מודדו בפועל את העצמה על המרפסת, ובחצר של הבית ברח' פיקרד 12, ו-14.

יוסף אייזן: העוצמות שנמדדו מהוות בסופו של דבר בקרוב 1% מסך התקן שקבע איקניר - -

ריטה רם: נמדד פי 60 יותר גבוה מהממוצע.

ישראל אייכלר: מה זה 1%?

יוסף אייזן: 1%, זאת אומרת, שקבעו בעולם תקן בינלאומי שווה 100%, אז ליד הבית שלה יש 1%.

יוסף אייזן: 1% מתוך התקן הזה.

יוסף אייזן: אפשר להתוכח עם הרבה דברים, אבל 1% נמצא כמעט בכל מקום שאתה מסתכל במדינת ישראל.

יוסף אייזן: בין אם יש שמה אנטנה כי זה רמת רקע כמעט כללית שקיימת בכל מקום, ואפשר אם אתם רוצים לעשות בדיקה משותפת יחד איתכם - -

ישראל אייכלר: צריך פתרון אחר ואגיד לך למה, גם כשרואים את התמונה של האנטנה, גם לא צפו לשום קרינה.

יוסף אייזן: נאמר כאן הרבה על נושא הפסיכולוגי וזה שזה מפחיד.

יוסף אייזן: דווקא דיונים כאלה שבהם יוצאים עם כאילו הרגשה שמי יודע מה קורה ומאפיות וסחר בן לאומי וכל הדברים האלה, בואו נוריד את הדברים אל הקרקע, ונסביר בפשוטת לציבור בסופו של דבר, יש נושא עמודות הציבורית עליו עלתה כבר לפני 10 או 15 שנה, ומאז בודקים ועושים מחקרים ובו בזמן נשמעות טענות, ועושים השוואות, אבל כאן זה שונה, כי כאן כן בודקים, וכאן מפיקים את הלקחים שעשו בעבר, ומסתכלים על הדברים בצורה ביקורתית ובוחנים אותם והמסקנות שהגיעו אליהם הן שאם עומדים בתקנים האלה, ואם עושים את הכל כמו שצריך, אז זה בטוח.

חיים מזר: יש לי את הכבוד לייצג לא רק את המדינה בנושאים שהם גורמים למה שאנחנו מדברים, אני מהנדס תואר ראשון, מינהל עסקים תואר שני, ועושה עכשיו עבודת דוקטורט בנושאים שאנחנו מדברים עליהם.

חיים מזר: אנחנו לא הראשונים ולא היחידים, יש יותר ממליארד אנשים בעולם שמציבים סלולריים אין בעצם שום מקרה מוכח, מוכח שאומרים שכתוצאה מהסלולר מישהו עם סרטן או מלוקמיה.

חיים מזר: טובת הציבור, טובת הציבור זה נושא מאד מסובך, אנחנו חקרנו נושא של עמודי תאורה לעשות דמוקרטיזציה שבעצם ה"נזק", נהיה יותר אנשים נושא שגם הציבור לא כל כך קיבל אותו.

חיים מזר: אנחנו משווים את התחנות הסלולר לאוטובוס.

חיים מזר: בדיוק כמו שתחנת אוטובוס אף אחד לא רוצה שתהיה לידו, כך תחנת הסלולר, ולכן אני כשהזכרת הוא קרוב ללבנו, כמו הנושא של תחנת אוטובוס.

חיים מזר: אף אחד לא רוצה את זה לידו אבל זה מה שאנחנו צריכים.

חיים מזר: הנושא של השטחים הפתוחים, זה קל מידי להגיד בוא נעשה את זה על חשבון שטחים פתוחים, על חשבון שהוא לא טבע, על חשבון עתיקות, על חשבון חוף הים, אנחנו צריכים גם לחשוב על זה.

חיים מזר: אני לא אומר שאנחנו צריכים לעשות את זה על בתי ספר, אבל הפתרונות שנאמרו כאן, השוואה לאסבסט, הנושא של האסטתיות מול שקיפות.

חיים מזר: מחד גיסא מבקשים מאיתנו שזה ישתלב עם הנוף ומצד שני אומרים ברגע שזה משתלב עם הנוף אתם מרמים, אתם מסתירים.

חיים מזר: זה נושא נוסף, ואם אנחנו נסכם, משרד התקשורת יחד עם המשרד לאיכות הסביבה פועל לנושא של התמ"א 36א, ותמ"א 36ב, 36א כבר אושר, והנושא של הצעת חוק שתסדיר את כל נושא הקמת אתרים אתר חוף לקרינה בלתי מייננת והיא תעלה בימים הקרובים לשולחן הממשלה, ואחרון, בדיוק כמו שאנחנו חותכים כביש ואנחנו לוקחים תיקון שהוא סיכון מקובל, הסיכון שמדובר עליו בסלולר, זה סיכון של מיליארד אנשים לוקחים אותו בעולם, וזה חיים גם אנחנו.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה אליך, למה שלא תשנו את שיטת התדרים בצורה שיוכלו לשים אנטנות על ראשי ההרים, ולשדר אל תוך הערים, במקום לתת את התאים הקטנים,

חיים מזר: אמר את זה בדיוק עמירם, הנושא הסלולרי נולד מנושא של מחסור בתדרים.

חיים מזר: אם היה לך מספיק תדרים היית עם תדר אחד מכסה ואחר כך עוד תדר מכסה, ועוד תדר אבל מכיוון שיש מחסור בתדרים אתה חייב להכפיל את התדרים, ולהכפיל את התדרים על ידי זה שאתה בונה.

ישראל אייכלר: למה אומרים שלתדרים דיגיטליים אין גבול ואין סוף ואין גבולות ואין בעיות.

ישראל אייכלר: תעברו לתדרים דיגיטליים, החברות מספיק משוכללות.

חיים מזר: מדינת ישראל מובילה את העולם בנושאים האלה, וגם בנושא הזה אנחנו תורמים יחד עם חברות אינטל ו-CTMA וכן הלאה, אבל זה לא מה שיפתור את הבעיות שהועלו כאן.

ישראל אייכלר: אז אני פותר את הבעיה גם ברחובות וגם בירושלים.

חיים מזר: אבל זה לנכדים שלנו, הפתרון הזה.

חיים מזר: אנחנו לא מדברים על היום.

ישראל אייכלר: כמה זמן, אני שואל אותך שאלה מעשית, כמה זמן צריך לקחת שמדינת ישראל תעבור לשידורים דיגיטליים, ולפתור את כל הבעיות.

חיים מזר: רוב השידורים הסלולריים היום בישראל, פלאפון עובדת ב-CDMA, שזה דיגיטאלי, TDMA של סלקום זה דיגיטאלי, ופרטנר שעובד ב-GSM זה דיגיטאלי.

חיים מזר: אז כל השידורים בישראל היום הם דיגיטאליים.

חיים מזר: ומשתפרים והולכים, עכשיו עברו לדור שני, ולדור שלישי.

חיים מזר: אבל, זה לא יפתור את הבעיה שצריכים את התחנות האלה.

חיים מזר: אי אפשר מלויין לכסות את - -

אסף אייזן: על אש מים הוא תמיד הכי קריטי.

אסף אייזן: גם על אש מים.

ישראל אייכלר: אי אפשר.

חיים מזר: יש רמות סף שונות לסלולריים האחוזים.

שפרה פרנקל: נציגת מתכנן המחוז לועדת הערר המחוזית לעניני תכנון ובניה, מחוז המרכז.

שפרה פרנקל: ועדת הערר המחוזית נתבקשה להכנס לנעליה של ועדה מקומית שבאה על אותו ציר, והיא בחנה את ההיתר שהגישה סלקום ברחובות מול תכנית המתאר הארצית, והיא בעצם התכנית שלפיה צריך לתת את ההיתר.

שפרה פרנקל: תמ"א 36.

שפרה פרנקל: התכנית לא אושרה על ידי הממשלה, כידוע לכולם.

שפרה פרנקל: הבקשות שהתבקשה ברחובות, העובדות שונות ממה שתיארו כאן, לפחות מדובר בשש אנטנות משתפלות שהתבקש - -

קריאה: לא יכול להיות, 12 אנטנות - -

שפרה פרנקל: כתוב כאן, שתיים, ארבע, שש אנטנות משתפלות ואשר מוצבות על גג בית העם ברחובות, אפשר לראותם אותם בחתכים, והם מופנות לכיוון רחוב מנוחה ונחלה, ולפינה של רחוב יעקב, כאשר אתם רואים באדום את גזרת הקרינה לבריאות הציבור.

שפרה פרנקל: התסריט הוא מחכים בין ד"ר סיגל גלברג שהוא ממונה על הקרינה היונית במשרד איכות הסביבה הוא אישר את התסריט הזה מבחינת הקרינה וזה תואם את תכנית המתאר הארצית.

שפרה פרנקל: הקרינה לפי התסריט הזה היא לא חורגת מגבולות המגרש של בית העם.

ישראל אייכלר: ומה לגבי התלמידים שמסביב.

קריאה: כן, בתי הספר פה מאחורה.

יעקב בוטניק: בימת הנוער זה בתוך בית העם.

שפרה פרנקל: אמרו לך קודם נציג גוש, דווקא מי שנמצא מתחת לאנטנות - -

יעקב בוטניק: מכיר את זה, אז למה מצפים בפח את ארון המכשירים שמה.

שפרה פרנקל: המון תלמידים נמצאים כאן, פה נמצא בית ספר סמילנסקי, וכאן בית הכנסת הגדול ברחובות.

שפרה פרנקל: בית העם נמצא בפינה של רחובות מנוחה ונחלה ורחוב יעקב, ואנטנות שמוצבות על הגג הם התבקשו, נתבקש היתר בגינן, הם מופנות לכיוון שטח בית הכנסת, הקרינה לא מגיעה לא יוצאת מתחום המגרש בו.

ישראל אייכלר: למה לא יוצאת, האי היא צריכה להגיע לכל העיר, לא?

עמירם רותם: לא, טווח בטיחות הבריאות הציבור.

עמירם רותם: יש לה חיים משלה.

שפרה פרנקל: יש טווח בריאות הציבור, הוא מסומן כאן - -

עמירם רותם: אם הוא היה עובר לחלקה השניה היה צריך לידע את הציבור.

עמירם רותם: זה אחד התנאים.

עמירם רותם: היות וזה לא חורג - -

שפרה פרנקל: כעקרון, נושא של ידוע הציבור מקובל על חבר הכנסת ליבוביץ', שישב כאן כאשר אנחנו מבקשים היתר שהוא תואם תכנית מתאר, אין חובה בידוע הציבור - -

קריאה: שינו את החוק.

קריאה: הוא קובע את הכללים.

שפרה פרנקל: גיל 18, הוא קובע את הכללים מתי צריך לידע את הציבור, וכאן לא היה מקום לידע את הציבור בהתאם לתכנית.

שפרה פרנקל: אנחנו עובדים, לא מצאנו שום עילה - -

קריאה: וזה שהמבנה לשימור, לא עילה.

ישראל אייכלר: היתה התנגדות.

ישראל אייכלר: לא נתנו הזדמנות להתנגדויות.

שפרה פרנקל: הם הגישו, היה - -

קריאה: היה ערר על העירייה.

קריאה: והעירייה אישרה.

ישראל אייכלר: כן, אבל על הועדה המחוזית אין ערעור.

ישראל אייכלר: אם העירייה סרבה לתת, למה לא נתתם לתושבים לשמוע את - -

שפרה פרנקל: סלקום, הגישה ערר, והתושבים - -

שפרה פרנקל: אין חובת ידוע הציבור בהתאם לתמ"א, בהתאם לחוק.

אסף אייזן: התמ"א קובעת את הכללים מתי צריך ומתי לא צריך.

אסף אייזן: ואם האתר עומד בדרישות מסוימות אז אין צורך לתת את ההתנגדות.

עקיבא אפלבוים: אני רוצה לחזור למספר האנטנות, אתם טוענים ל-6 אנטנות, בבקשה יש לי את טופס הבקשה שלהם נספח 2 אומר, אנטנה ציבורית ומיקרוגל הם 4, מספר אנטנות שידור, נתוני אנטנות DCS ו-UNPS מספר האנטנות 8, אצלי 8 ועוד 4 הם 12 אנטנות.

אסף אייזן: זה מה שהם ביקשו, אדוני, הם ביקשו זה מה שהם ביקשו זה מה שאישרו.

אסף אייזן: משרד לאיכות הסביבה אישר.

אסף אייזן: ואבל מי שמאשר את ההקמה - -

ישראל אייכלר: סליחה, לא שומעים לפרוטוקול את דבריה של הגב' פרנקל, הגב' פרנקל אמרה שהעירייה כן היתה שותפה בדיון אבל לא הביעה התנגדות בענין הקרינה היא רק דיברה על ענין של שימור אתרים.

ישראל אייכלר: כך שהועדה לא התיחסה לא לענין של הסביבה.

ישראל אייכלר: השאלה היא האם הועדה תדון עוד פעם או שאין על מה לדבר.

שפרה פרנקל: ככל שתמצא איזו שהיא עילה חוקית, כדי להחזיר את הדיון לדיון חוזר בועדת הערר, אז צריך לפנות ליושב ראש ועדת ערר, עורך דין אייל מרמוס, ולהציג בפניו את הטיעונים, אבל ככל שידוע לי הבקשה עומדת בתנאי תכנית המתאר - -

ישראל אייכלר: שומע עורך דין, אז אולי תגישו בקשה לדיון נוסף כי לא הובא בועדת הערר הענין של הקרינה, מצד התושבים.

שפרה פרנקל: יש לך אבל מאחור חתימה של - -

ישראל אייכלר: לא, לא, אני מדבר מצד העירייה או התושבים.

יפים קרת: זה לא משנה, הם מחוייבים לבדוק שיש היתרים מהמשרד לאיכות הסביבה.

יפים קרת: זה חלק מהצ'קליסט שלהם כשהם מאשרים.

ישראל אייכלר: אני רוצה את נציג איכות הסביבה שיתיחס לשני דברים שאני מבקש.

ישראל אייכלר: להצעה שאתם, משרד לאיכות הסביבה יגישו הצעת חוק שחייבים לידע ציבורים ותושבים בדיבור ישיר, אולי, או בדרך אחרת על הקרינה שרוצים לעשות להם ושיביעו את עמדתם, ושהועדות המחוזיות גם ישמעו את האנשים האלה.

ליאור אלוביץ': אני ממונה קרינה בלתי מייננת, המשרד לאיכות הסביבה.

ליאור אלוביץ': קודם כל לגבי מה שאמרת עכשיו, לגבי הצעת חוק, הצעת חוק קרינה בלתי מייננת הוגש לועדת השרים לענייני חקיקה בחודש דצמבר 2003, עקב התנגדות משרד התשתיות החוק עדיין לא עבר בממשלה כרגע.

ליאור אלוביץ': החוק מסדיר את כל נושא הקרינה הבלתי מייננת כלל בארץ.

ישראל אייכלר: אולי כולל זכויות התושבים, המקרה.

ליאור אלוביץ': כאשר המקרה של אנטנות סלולריות הוא מקרה פרטי.

ליאור אלוביץ': חוק הקרינה הבלתי מייננת קודם כל קרינה הוא נושא פיסיקלי.

ליאור אלוביץ': דיבר פה ביולוג, ודיברה גנטיקאית, קרינה היא תהליך פיסיקלי, אין מה לעשות.

ליאור אלוביץ': הקרינה הבלתי מייננת מקיפה תחומים נרחבים כולל רדיו לשידור וטלויזיה, מכ"מים, לווינים והרבה דברים.

ליאור אלוביץ': היא לא עוסקת רק האנטנות סלולריות.

ליאור אלוביץ': - -

ישראל אייכלר: אז אותי תוציא את התקנה שנוגעת ספציפית לנושא הזה של אנטנות סלולריות בשכונות מגורים.

ישראל אייכלר: זה שייך למשרד לאיכות הסביבה.

ליאור אלוביץ': הנושא הזה זה נושא של משרד הפנים, הוא אחראי על התמ"א, על כל הנושא של היתר בניה, מתי תושבים יכולים להתנגד.

ליאור אלוביץ': בנושא התמ"א אין לנו שום נגיעה.

ליאור אלוביץ': מעבר לנושאים שמחוץ לקרינה כמובן.

ליאור אלוביץ': הוצגו פה כל מיני מחקרים כאלה ואחרים.

ליאור אלוביץ': נושא של קרינת רדיו שבתוכה יש גם את סלולר, קיים בעולם 120 שנה, מאז המצאת הרדיו, מה שנקרא.

ליאור אלוביץ': אנחנו שואבים את כל המידע שלנו מארגון הבריאות העולמי, שהוא הסמכות הגבוהה ביותר בעולם בתחום.

ליאור אלוביץ': איתו אנחנו מתיעצים שם אנחנו משתתפים בועדות, ועל פי המלצותיו אנחנו פועלים.

ליאור אלוביץ': אני משער שאם היו מחקרים שמוכיחים באופן חד משמעי, או אפילו אם היה ספק כמו בנושא רשת החשמל, כבר היו יודעים על זה מזמן.

קריאה: כמו בנושא צורן.

חיים מזר: בצורן זה עניין פסיכולוגי.

חיים מזר: בנושא צורן לא היתה שום הוכחה.

עקיבא אפלבוים: כי הסירו את האנטנה בצורן בגלל זה שהיה - -

ליאור אלוביץ': בצורן היה עניין פוליטי, לא היה שום - -

עקיבא אפלבוים: עניין פוליטי.

עקיבא אפלבוים: לא ידעתי שפוליטיקה מזיזה אנטנות.

עקיבא אפלבוים: היו שם הפלות ספונטניות.

חיים מזר: כל התביעות בנושא הזה ידונו בבתי משפט.

ליאור אלוביץ': כמובן שבנושא שקיפות ציבורית שדיברה הגב' אנחנו שמים באתר אינטרנט מחפשים כל אנטנה שהיא פולטת שאתר שטר ומפורסמת מיד באתר האינטרנט.

ישראל אייכלר: גם לפני שהשופט - -

ליאור אלוביץ': כן, אנחנו מאשרים אותה, אנחנו מאשרים ומיד מופיע באתר האינטרנט.

ישראל אייכלר: תפרסמו גם בקשות?

ליאור אלוביץ': אנחנו מפרסמים רק של ועדה מקומית, רק בענין של כמות של דריכות קרינה.

ליאור אלוביץ': רק אז זה מגיע אלינו לדיון.

ליאור אלוביץ': יכול להיות שזה בועדה המקומית היתה - -

ישראל אייכלר: אתם עושים בדיקות בדברים האלה?

ליאור אלוביץ': בהחלט.

ליאור אלוביץ': כל הזמן.

ליאור אלוביץ': בנוסף לזה, מעבר לזה שהוגש לכל אנטנה סלולרית - -

ישראל אייכלר: אתם מודיעים לחברות הסלולריות לפני שאתם באים לעשות בדיקה?

ליאור אלוביץ': מה פתאום.

ליאור אלוביץ': בדיקות שלנו, מה פתאום.

ליאור אלוביץ': אבל יש להבין - -

ריטה רם: הם לא עשו, בקשנו.

ריטה רם: אם אנחנו סומכים על בדיקה של אהוד מימן, לא באו.

חיים מזר: סליחה, אני עשיתי אצלך, אתם כן.

עקיבא אפלבוים: מה הבקשה שלנו מהועדה.

עקיבא אפלבוים: עיריית רחובות לדברי הנציגים שלה, מתנגדת לאנטנה בבית העם.

עקיבא אפלבוים: אנחנו רוצים שהועדה תשאל את רחובות מדוע לא התנגדה לחוזה של עמותת בית העם, שחוכרת את הנכס, מאחר והדבר כרוך בשינוי יעוד.

עקיבא אפלבוים: זאת נקודה אחת.

עקיבא אפלבוים: מדוע העירייה לא התנגדה, היא בעלתה הנכס, ועמותה היא רק חוכרת.

עקיבא אפלבוים: וכשמשנים יעוד, חייב מישהו לתת את התשובה.

חיים מזר: לפי תמ"א 36, זה לא שינוי יעוד, זה תכנית ארעית.

עקיבא אפלבוים: לחשוף את החוזה של העמותה עם חברת סלקום כולל התשלומים.

עקיבא אפלבוים: לברר מי עומד מאחורי עמותת בית העם.

עקיבא אפלבוים: זה הכל ערטילאי.

עקיבא אפלבוים: האם העמותה קיימת, אם היתה לה הסמכות לחתום על החוזה.

עקיבא אפלבוים: דבר ראשון, לעצור מידית כל פעילות הצבת האנטנות לצורך בחינת כל הנושא.

ישראל אייכלר: אנחנו נקריא את המלצות הועדה.

ישראל אייכלר: הועדה סיפרה על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת השפעות הקרינה - -

קריאה: זאת צריכה להיות החלטה.

ישראל אייכלר: המלצות הועדה.

קריאה: אנחנו לא התיחסנו לנושא הזה.

קריאה: אנחנו נגד המלצה כזאת.

ישראל אייכלר: זאת היתה המלצת חברת הכנסת מרינה סולודקין, שמקובלת עלי, ואני לא זקוק לאישור נוסף לתקשורת.

קריאה: היינו בועדת הביקורת של הכנסת הנושא עלה ושם אנחנו התיחסנו לנושא הזה שאין הבדל בין מה שקורה בישראל לבין מה שקורה בעולם.

קריאה: האם בעולם הקימו ועדת חקירה לבדוק את הנושא הזה.

ישראל אייכלר: סליחה, אז ועדת חקירה תגיד שהכל בסדר.

ישראל אייכלר: הועדה תתבע להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת השפעת הקרינה מאנטנות סלולריות עם מכשירי טלפון סלולרי, לשם הבטחת בריאות הציבור.

ישראל אייכלר: הועדה תפנה למשרד הפנים ולמכרז השלטון המקומי בבקשה לפרסם בציבור, כולל בדיבור ישיר, את הכוונה להציב אנטנה סלולרית באזור.

ישראל אייכלר: זאת במטרה לאפשר לתושבי המקום להביע את דעתם בנושא.

ישראל אייכלר: הועדה תפנה לעיריית רחובות, בבקשה להציע חלופות להצבת האנטנות הסלולריות.

ישראל אייכלר: הועדה פונה לעיריית רחובות בבקשה, להציג לתושבי העיר את החוזה של העירייה עם עמותת בית העם, כולל היתר השימוש שניתן לעמותה בבניין זה.

ישראל אייכלר: כשיושב ראש הועדה יגיד שהצעת חוק שתחייב את הרשות המקומית לידע את תושבי העיר באמצעות דיבור ישיר או דרך אחרת על כוונתה להציב אנטנה סלולרית בתוך העיר.

ישראל אייכלר: גם כשמדובר באנטנה המוצבת בהתאם לתכנית המתאר הארצית תמ"א 36.

ישראל אייכלר: הועדה תפנה לחברות הסלולריות בבקשה להרחיק ככל האפשר את האנטנות הסלולריות, ממרכזי אוכלוסייה ומגורים.

ישראל אייכלר: נציג עיריית ירושלים, נציג התושבים, ונציג חברת הסלולר יפעלו במשותף למציאת מקום חלופי להצבת האנטנה הסלולרית.

ישראל אייכלר: הועדה מבקשת לקבל את החלטתם בנושא תוך חודש ימים.

ישראל אייכלר: נציגי התושבים, ברחובות, מתבקשים לפנות ליושב ראש ועדת הערר של מחוז המרכז עם נימוקים חזקים שיוכיחו שהקרינה מזיקה, ושנושא זה לא מוצה בועדת הערר הקודמת.

ישראל אייכלר: אני מודה לכולכם שבאתם.