הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 16, פרוטוקול מספר 1, 2003-03-26 00:00

ראובן ריבלין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות ציבור.

ראובן ריבלין: ועדה זו הוקמה בכנסת הארבע-עשרה, לאחר שמצאנו לנכון להיות בקשר עם הציבור, הפונה מפעם לפעם אל הכנסת, כמקום וככתובת שאליה הציבור מכוון תלונות, בקשות, תחינות או הערות והארות.

ראובן ריבלין: הוועדה הזאת בהחלט הצדיקה את קיומה במשך קיומן של הכנסות הארבע-עשרה והחמש-עשרה.

ראובן ריבלין: היום אנחנו עם פנים לכנסת השש עשרה.

ראובן ריבלין: והכנסת השש-עשרה אשר נתכוננה, מקיימת גם את הוועדה לפניות הציבור.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת קבעה שהמועמד הראוי לשמש כיושב-ראש הוועדה על-פי הצעתה הוא הרב ישראל אייכלר.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אייכלר הוא המועמד שאנחנו מבקשים לאשר בפני ועדה נכבדה זאת.

ראובן ריבלין: כמובן בפניכם עומדת האפשרות לאשר או לדחות.

ראובן ריבלין: אם נדחה, חלילה, נראה אחר כך מה לעשות.

ראובן ריבלין: אם נאשר, הרי שהוא יוכל להיות זה אשר יופקד בידיו עיסוק חשוב ביותר, שבו למעשה הכנסת נפגשת עם הציבור בצורה בלתי אמצעית.

ראובן ריבלין: אנחנו בטוחים שהוא יוכל לעשות זאת לעילא ולעילא, כאיש ציבור בעבר וכחבר כנסת מהיום, ולהרבה שנים.

ראובן ריבלין: לכן אני מציג את מועמדותו של ישראל אייכלר, חבר הכנסת הנכבד, להיות ליושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: מי בעד? ירים את היד.

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נגד?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: מי נמנע?

ראובן ריבלין: נא להוריד.

ראובן ריבלין: בעד – פה אחד אושר מינוי ישראל אייכלר ליו"ר הוועדה לפניות הציבור

ראובן ריבלין: אני קובע שנבחר פה אחד חבר הכנסת ישראל אייכלר, הרב אייכלר, לשמש כיושב-ראש הוועדה לפניות הציבור.

ראובן ריבלין: אני מאחל לו הצלחה.

ראובן ריבלין: בנשיאות הכנסת נשתדל לעשות כל שביכולתנו על מנת לאפשר לוועדה לפעול, לתפארת עם ישראל, מדינת ישראל, תורת ישראל וארץ ישראל.

ראובן ריבלין: תפוס את מקומך.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברי, תודה שבאתם.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על האמון שהעניק לי ולחברי הכנסת, חבר הכנסת עמרי שרון, חבר הכנסת יאסינוב, כל החברים שהתכנסו כאן, עובדי הוועדה לפניות הציבור, חברי הכנסת הנאמנים והמסורים.

ישראל אייכלר: הוועדה לפניות הציבור מבחינה מסוימת היא הוועדה הכי חשובה בכנסת, כי היא עוסקת בפרט בדרך כלל, באנשים שעומדים לבד ואין להם אפשרות להגיע לדברים שמגיעים להם כחוק, אלא באמצעות פנייה לחברי הכנסת ולכנסת.

ישראל אייכלר: יש מקרים מזעזעים של אנשים שאין להם לחם לאכול, פשוטו כמשמעו, ולכן קיימת קרן יושב-ראש הכנסת במשך כמה שנים, ותמיד הוועדה לפניות הציבור הפנתה לקרן יושב-ראש הכנסת את האנשים האלה.

ישראל אייכלר: אנחנו מקווים, בעזרת השם, גם לעתיד, להפנות המלצות ליושב-ראש הכנסת, שהוא מטפל בקרן באופן אישי, כפי שהבנתי מהדברים של יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: זה בהתאם לתקנון.

ראובן ריבלין: אני מתכוון שיהיה פיקוח של שופט.

ראובן ריבלין: הייתי רוצה להעיר על עניין זה, ברשותך, כי זה הדבר החשוב ביותר.

ראובן ריבלין: צריך להבין שאין זה מתפקידה של הכנסת, שהיא קובעת את תפקידה בעצמה, לשמש כמקור או כאמצעי לתת מענה לתפקידי הממשלה.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו יבוא אדם ויאמר: אין בידי סיוע ומושיע, לכן אני בא לכנסת, כי באותו רגע הכנסת תהפוך להיות משרד העבודה והרווחה או לשכת סעד של אחד מהמוסדות שמתוקצבים לשם כך.

ראובן ריבלין: צריך להיזהר בעניין הזה, ובאמת, במקרים של עזרה חד-פעמית מיידית, כמו דבר רפואי, דבר שהוא ציבורי, דבר שהוא בבחינת דוגמה או מתן איזו תרופה של עזרה ראשונה מיידית, לפני, חלילה, אבדון--

שלומית קואולמן: שלא כלולה בסל.

ראובן ריבלין: --אז באמת צריך לשקול ולראות.

ראובן ריבלין: אוי לנו ואבוי לנו אם ייוודע בציבור כאילו לכנסת יש קרן שהיא כמעיין המתגבר, שכן מעיינות מתגברים, ראינו כבר לאן הגיעו, איך יבש מקור המים שהיו מים חיים.

ראובן ריבלין: בהחלט יש מקום לפנות לוועדה לפניות הציבור, ולדאוג לכך שאם באמת מוצדקת דרישתם, שהנוגעים בדבר ייתנו את המענה.

ראובן ריבלין: אם יש דבר זועק לשמים, חלילה, אנחנו הרי יהודים רחמנים בני רחמנים, הרי היינו מוציאים גם מכיסנו, ואנחנו עושים כך, וכל אחד נותן בסתר.

ראובן ריבלין: עם זאת, יש קרן יושב-ראש הכנסת כמו קרן ראש הממשלה- - -

ישראל אייכלר: כמו קרן נשיא המדינה.

ראובן ריבלין: כמו קרן נשיא המדינה.

עמרי שרון: אני לא בטוח שיש קרן למשרד ראש הממשלה.

ישראל אייכלר: יש קרן.

ראובן ריבלין: הוועדה של האפוטרופוס הכללי, יחידת הכספים, גם בקרן ראש הממשלה וגם בקרן יושב-ראש הכנסת, היא היום מבקשת להפסיק את ההקצבה מהטעמים שדיברתי עליהם, ולא ידעתי אפילו שהם הטעמים שהביאו אותם לכלל הכרעה.

ישראל אייכלר: אולי נשנה את הגזרה הזאת, כי הציבור עכשיו במצב כל כך קשה.

ראובן ריבלין: בבקשה.

ראובן ריבלין: תפנה לאפוטרופוס הכללי ותציג את עמדותיך.

ראובן ריבלין: נניח שיש 300,000 משפחות שהן משפחות נצרכות, שאין להן מושיע, אלא הקרן, ייווצר מצב שהקרן לא תוכל לתת אפילו למקצת האנשים תרופה וסעד, אם כולם ייפנו לוועדה.

ישראל אייכלר: האפוטרופוס מחלק לעמותות ולכל מיני דברים חשובים.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

ראובן ריבלין: אתה תתמודד עם האפוטרופוס.

ישראל אייכלר: אני רוצה את עזרת היושב-ראש בעניין, כי הסמכות תישאר בידי היושב-ראש.

ראובן ריבלין: גם משרד ראש הממשלה פנה אלי.

ראובן ריבלין: חשבו אולי לאחד את הקרנות, קרן ראש הממשלה וקרן יושב-ראש הכנסת, ולהעבירן לנשיא.

ראובן ריבלין: בסוף החלטנו, לפחות בשנת 2003, שהדברים יישארו כפי שהם, אבל בהחלט הדבר הוא בעייתי, וצריך עיון וצריך דיון.

שלומית קואולמן: אני מנהלת הוועדה ושימשתי כחברה בקרן שנים רבות, ואני רוצה להגיד שהיו מקרים קשים ביותר שנדונו.

שלומית קואולמן: הפניות הגיעו לקרן כי הן לא נענו על-ידי שירותי הרווחה המקומיים.

שלומית קואולמן: הבקשות לקרן מלוות בדוח עובדת סוציאלית שלא מוצאת מענה אחר לבקשות, אם זה למיטה, למקרר, לארון, לטיפולי שיניים, לתרופות שלא כלולות בסל.

ראובן ריבלין: כל הדברים שדיברת בהם זועקים לשמים.

ראובן ריבלין: בבוקר אני הולך למשרד הסעד או למשרד הבריאות או לכל קופת חולים, ומוצא לכם אנשים שזקוקים ליותר מאשר כל תקציב הקרן בשנה, ובבוקר אחד אתה מוציא.

ראובן ריבלין: טוב שתהיה הקרן, אבל צריך באמת, רק במקרים ממש יוצאי דופן להשתמש בה, כי אחרת היא תיעלם כהרף עין, בבוקר אחד.

יעקב ליצמן: הקרן היא בדרך כלל מענה לפניות הציבור שמגיעות לכנסת.

יעקב ליצמן: חלק מפתרון הבעיות של פניות הציבור, הוא כמעט אפילו ללא שיקול דעת של היושב-ראש, לפעמים עובדים סוציאליים.

יעקב ליצמן: עצם הרצון לבטל, מראה שיש פוליטיזציה בנושא.

יעקב ליצמן: בגלל שהוא חרדי אומרים: לא ניתן להם כסף.

ראובן ריבלין: אין שום פוליטיזציה, שלא תהיה שום אי-הבנה.

ראובן ריבלין: חוכמה גדולה שהכנסת, שמאשרת את תקציבה שלה, שתבוא ותקבע פתאום 7 מיליוני שקלים לנזקקים.

יעקב ליצמן: לאור התוכנית עכשיו צריך 70 מיליוני שקלים.

ראובן ריבלין: אותי לימדו בירושלים שמשפחות נזקקות, זה קודם כול המשפחה שלי.

ראובן ריבלין: חלילה.

ראובן ריבלין: אבל כך היו אומרים, כי הם היו עוסקים בצורכי ציבור ואמונה, אבל היו עניים מרודים.

יעקב ליצמן: אני מציע הפוך.

יעקב ליצמן: תנסו אותו ב-2003, תראה אם יש בעיה.

ראובן ריבלין: אסור לתת בידי פוליטיקאי, שיכול, חלילה, לעמוד תחת לחץ כזה או אחר, לנהל קרנות כאלה או אחרות.

ראובן ריבלין: הקרן קיימת, לא נשנה אותה, נמשיך להפעיל אותה.

ראובן ריבלין: רק צריך להבין ש-50,000 שקלים בשנה, בבוקר אחד אני מוצא לכם פי 50 יותר ממה שיש בה.

ראובן ריבלין: אנשים קשיי יום עד כדי מרדות, שלא ניתנים אפילו לתיאור, ביאליק לא הצליח לתאר.

יעקב ליצמן: למה אתה תומך בתוכנית הכלכלית?

ראובן ריבלין: התוכנית הכלכלית באה רק לשפר, שלא יהיו כאלה.

יעקב ליצמן: זה רק מגדיל.

יעקב ליצמן: יכול להיות שיש לנו ויכוח מה זה שיפור.

עמרי שרון: סלח לי שאני אומר את זה, אבל באנו לכאן לראות איך אנחנו דנים בוועדה, לא באנו לכאן לדבר על התוכנית הכלכלית.

ישראל אייכלר: לוועדה לפניות הציבור יש תקדים לפני הקרן הזאת, וזה לאלץ את משרדי הממשלה בשם הכנסת לתת לאזרח את זכויותיו, ולכן נבקש את עזרת היושב-ראש בחקיקה שתיתן לוועדה סמכות לקבל תשובה קודם כול מהשלטונות, שאפילו לא עונים לפעמים.

ישראל אייכלר: כל גוף ממשלתי יהיה חייב - - -

יעקב ליצמן: אפילו עד כדי צו הבאה.

ישראל אייכלר: קודם כול שיענו במכתבים.

ישראל אייכלר: בעניין הקרן, אני מבקש שוב שלפחות השנה הזאת, היושב-ראש יבקש מהאפוטרופוס את ההקצבה, לפחות שהיתה בשנה שעברה, כי הציבור שצריך את זה עדיין קיים.

ישראל אייכלר: בעזרת השם, נפעל ביחד ונצליח.

ראובן ריבלין: אמן, כן יהיה רצון.

ראובן ריבלין: תודה.

ראובן ריבלין: אני מאחל לך הצלחה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר שלוש נקודות.

ישראל אייכלר: עיקר פעילות הוועדה היא בפניות המגיעות מהציבור, וזה מאוד חשוב, כי רוב משרדי הממשלה - - -

יעקב ליצמן: איפה המיקום של הוועדה?

ישראל אייכלר: זו בעיה נפרדת.

יעקב ליצמן: למה לא העליתם את זה עכשיו?

ישראל אייכלר: במסגרת הקיצוצים אין חדר.

שלומית קואולמן: אני יכולה לספר לכם שבבניין החדש, לשום ועדה לא יהיה חדר.

שלומית קואולמן: יהיו מזכירויות ואולמות.

ישראל אייכלר: אנחנו נקיים דיונים בנושאים שנוגעים למצוקת הפרט ולהגנת הצרכן מכל מגזרי האוכלוסייה, ללא הבדל.

ישראל אייכלר: נצא גם לסיורים, בעזרת השם, למקומות שבהם יש מצוקה, כדי לענות לאנשים, שקשה להם להגיע אלינו.

ישראל אייכלר: חבר הכנסת יאסינוב, בבקשה.

יגאל יאסינוב: רציתי לבקש ממר ליצמן, נעזוב את כל הדברים--

יעקב ליצמן: אני לא חבר ועדה אפילו.

יגאל יאסינוב: --שיש לנו ויכוחים בהם מחוץ לדלתות הוועדה.

יגאל יאסינוב: הוועדה הזאת היא ועדה לפניות הציבור.

יגאל יאסינוב: הציבור הוא גם חרדים, גם חילונים.

יעקב ליצמן: הדבר הכי חשוב בכנסת זה פניות הציבור.

יעקב ליצמן: אף אחד לא ישכח לעולם שעזרת לו, אפילו אם ניסית ולא הצלחת.

יגאל יאסינוב: במשך שלוש שנים הייתי ממונה על פניות הציבור בשינוי.

יגאל יאסינוב: ביקשתי להיות בוועדה הזאת.

יגאל יאסינוב: בגלל העובדה שיש לנו הרבה ועדות אחרות, אולי צריך לקבוע את ישיבות הוועדות בערב כך שנוכל להגיע לכאן.

עמרי שרון: אני קבוע מתחיל כל בוקר בין תשע לעשר בוועדת הכנסת, ונראה איך אפשר להתפנות.

עמרי שרון: כיוון שהכנסת מאוד משוכללת, יש הרבה ועדות, לא מצליחים תמיד שהוועדות יתכנסו במועדים שונים, אז יש ועדות שמראש אי-אפשר להגיע אליהן.

עמרי שרון: אני מצפה שיהיה מנגנון תיאום.

עמרי שרון: אם הישיבות יהיו בימי שני, שלישי, רביעי, בשעות הבוקר או אם זה יהיה ביום שני על ישיבת הסיעה, לצערנו, עם כל החשיבות שאנחנו רואים בעניין, והרצון שלנו להיות חלק מזה והנכונות שלנו להשתתף, נפסיד את הישיבות.

ישראל אייכלר: מה אתה מציע?

עמרי שרון: יש ימים שהמליאה מתחילה בשעה ארבע.

עמרי שרון: אפשר לקבוע את הישיבה בשעה שלוש.

יעקב ליצמן: ביום שני יש ישיבת סיעה.

עמרי שרון: ביום שלישי.

שלומית קואולמן: אני מציעה שהישיבות יתקיימו ביום שלישי בשתיים.

עמרי שרון: אפשר לנסות.

עמרי שרון: אבל שלא יהיה כל שבוע.

עמרי שרון: אולי פעם בשבועיים.

עמרי שרון: צריך להיות הגיוני, אם רוצים שנהיה פה.

יעקב ליצמן: למה אתה מפחד מהעיתונות?

יעקב ליצמן: הכי טוב לשבת ביום שלישי, משעה שתיים עד ארבע.

שלומית קואולמן: ישיבה צריכה להתקיים יותר משעה.

יגאל יאסינוב: יש לי אותה הבעיה של עמרי שרון.

יעקב ליצמן: ביום שלישי בדרך כלל אין בעיה.

יעקב ליצמן: אפשר לקבוע פה בשעה אחת.

עמרי שרון: אנחנו נמצאים שלושה ימים בשבוע כאן, במהלך הימים האלה הרבה אנשים רוצים לפגוש אותנו.

עמרי שרון: זה מצמצם את הזמן שאני יכול להגיע.

ישראל אייכלר: אפשר לעבוד בימים שאין בהם מליאה.

עמרי שרון: אנחנו לא ירושלמים.

עמרי שרון: אבל אם צריך, אני אעלה.

ישראל אייכלר: בימי ראשון אתה נמצא פה בישיבת ממשלה.

עמרי שרון: בימי ראשון אני בירושלים.

עמרי שרון: הנושא של הכנסת הדברים לתקשורת, לא זה מה שחשוב, חשוב שנמצא זמן לשבת.

שלומית קואולמן: מבחינת מינהל הכנסת לא מקיימים ישיבה בשעה שלוש ביום שלישי.

יגאל יאסינוב: אפשר לקבוע ביום ראשון בבוקר.

עמרי שרון: הלשכה הפרלמנטרית שלי יושבת בבאר-שבע, כל יום ראשון אני הולך לשבת בבאר-שבע, יש לי את פניות הציבור שלי.

ישראל אייכלר: אתה יכול להשתמש גם בוועדה שלנו לכל פנייה של כל אזרח.

יגאל יאסינוב: אנחנו ניתן למנהלת הוועדה טלפונים של העוזרים שלנו, ואז נתאם יום.

יגאל יאסינוב: אני מסכים להצעתו של עמרי שרון.

ישראל אייכלר: ועדות כאלה יש בפרלמנטים בכל העולם הנאור.

ישראל אייכלר: התחקירנית, הגברת יפעת שי, עשתה סקירה השוואתית.

ישראל אייכלר: יש ועדות כאלה בגרמניה, באוסטריה, בסקוטלנד, בבלגיה, אפילו בארצות-הברית קיימת ועדה שעוסקת בענייני צרכנות והגנת הצרכן.

ישראל אייכלר: יש מדינות שאין בהן ועדה כזאת, אבל ברוב המדינות הנאורות יש ועדה כזאת, ובמדינות שאין בהן ועדה כזאת, זה כלול במסגרת הוועדה לזכויות האזרח והאדם.

ישראל אייכלר: הוועדה הזאת יכולה להיות הרבה יותר רחבה, ולא רק אנשים מעטים שיבואו.

ישראל אייכלר: חשוב שהוועדה כן תבקש מהאפוטרופוס הכללי ומיושב-ראש הכנסת לקיים את הקרן, כי בכל זאת אמון הציבור בכנסת מספיק נמוך.

ישראל אייכלר: צריך שלציבור תהיה איזו כתובת.

ישראל אייכלר: בכמה כסף עוזרים פה?

ישראל אייכלר: 1,000 שקלים, 1,500 שקלים.

ישראל אייכלר: שלומית קואולמן ישבה בוועדה שאישרה בפעם האחרונה סכומים של 1,500 שקלים, לאנשים ש-1,500 שקלים בשבילם זה הון.

ישראל אייכלר: אפשר להמשיך לעשות זאת, וצריך להמשיך לעשות זאת.

יעקב ליצמן: היות שישראל אייכלר הוא איש סיעתי באתי גם אני לברך אותו.

יעקב ליצמן: רבותי, אני לא יודע עד כמה אתם מכירים אותו, אבל אני מכיר אותו לפני שהוא הגיע לכנסת.

יעקב ליצמן: הוא איש מתאים מאוד לתפקיד, הוא התעניין בנושא הזה הרבה לפני שהוא נהיה חבר כנסת.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהציבור ייהנה ממנו.

יעקב ליצמן: הוא מאוד עקבי.

יעקב ליצמן: הוא אמר היום שצריך מנגנון למענה של תשובות, לחייב משרדים למסור תשובות.

יעקב ליצמן: אני לא רואה אסון בסיוע לאנשים, לא מדברים בשום דבר פוליטי.

יעקב ליצמן: אני מאחל לכולם בהצלחה.

ישראל אייכלר: ביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה שתכין שלוש הצעות חוק, שאני מקווה שיעברו בהסכמה כללית בכנסת.

ישראל אייכלר: האחת, שכל אדם, פקיד או איש ממשלה או גוף ציבורי, שמקבל פנייה מהוועדה בשם אזרח כלשהו בעניין כלשהו, ישיב תוך 30 יום מה עמדת המשרד.

עמרי שרון: יש נוהל או חוק שמשרד ממשלתי חייב לענות תוך שבועיים.

שגית אפיק: חוק ההנמקות.

ישראל אייכלר: הוא מחייב בתוך 45 ימים.

עמרי שרון: לא חייבים תוך שבועיים?

עמרי שרון: לא עומדים בזה, וגם לא ב-45 יום.

יפעת שי: התקשי"ר אומר 14 יום.

שגית אפיק: אבל חוק ההנמקות גובר.

שגית אפיק: חוק ההנמקות חל רק על עובדי ציבור.

עמרי שרון: אני מציע לא לתת פה יותר.

ישראל אייכלר: לא עונים לאזרח למרות החוק.

עמרי שרון: סביר להניח שיגיעו בסבב שני ושלישי.

עמרי שרון: זאת אומרת, שמי שמגיע לכאן עם בעיותיו, זה אחרי שהוא מיצה את כל האפשרויות להגיע לערוצים אחרים.

עמרי שרון: לא צריך לתת פה יותר מהתקשי"ר.

עמרי שרון: אם רוצים לנסות לעזור בסוף, צריך ללכת על-פי התקשי"ר, כדי לכווץ את הזמן.

ישראל אייכלר: אילו הממשלה היתה עונה לאזרח, אילו הפקיד היה עונה, לא היינו צריכים לשבת כאן.

ישראל אייכלר: הבעיה היא שלא עונים.

יגאל יאסינוב: נציע הצעת חוק להטיל עונש על אנשים שלא עונים.

עמרי שרון: אתה לא יכול לאכוף עונש כזה.

יגאל יאסינוב: לכל פקיד במשרד ממשלתי יש, מה שנקרא, פרמיה, שהיא כוללת בכמה תיקים הוא טיפל וכן הלאה.

שגית אפיק: השאלה היא אם אפשר להטיל את זה על הפקיד.

שגית אפיק: למעשה, המשרד עצמו הוא שלא משיב, לא הפקיד עצמו.

עמרי שרון: יגאל יאסינוב, לצערי, אתה תעמוד במצב שמי שישלם את המחיר זה יהיה תמיד האחרון בשרשרת, שיש סיכוי שהוא זה שזקוק יותר לעזרה.

עמרי שרון: צריך לקבוע את זה בגבולות התקשי"ר.

ישראל אייכלר: בלי זה אין לך שום שיניים.

שגית אפיק: פרסום זה שיניים.

עמרי שרון: אנחנו חברים מכמה סיעות בכנסת, אנחנו באים מקואליציה ואופוזיציה, ואפשר למצוא דרך.

ישראל אייכלר: הצעה נוספת שאני מציע, שיהיה, בכל גוף ממשלתי, משהו כמו נציב פניות הציבור.

ישראל אייכלר: אומבודסמן.

ישראל אייכלר: אני מבין שאין היום.

עמרי שרון: ברוב המשרדים יש.

שלומית קואולמן: אני מלווה את הוועדה מיום שהיא קמה.

שלומית קואולמן: אני כבר עוברת את היושב-ראש החמישי בתוך שש שנים.

שלומית קואולמן: נכון להיום, בכל משרד ממשלתי יש מנהל מחלקה, יש עוזר שר, יש ממונה על פניות ציבור.

שלומית קואולמן: יש כל מיני תארים שלא ברורות הסמכויות שלהם ולא ברור התפקיד שלהם ולא ברורה הכפיפות.

עמרי שרון: יש מישהו בוועדה מהמפד"ל או מהאיחוד הלאומי?

שלומית קואולמן: מהמפד"ל אין, מהאיחוד הלאומי מיכל נודלמן.

עמרי שרון: יש פה אופוזיציה וקואליציה.

עמרי שרון: כולם פה.

עמרי שרון: אנחנו צריכים להגיע לכולם.

עמרי שרון: אם זה מספיק חשוב, נדע להציק לכולם.

עמרי שרון: השאלה היא כמה אחריות נהיה מוכנים לקחת על עצמנו.

עמרי שרון: אם מישהו אחראי מנושאי התיקים של השינוי, יגאל יאסינוב יטרטר להם, יוציא להם את האוזניים אם צריך, ואז יש סיכוי לטפל בדברים.

עמרי שרון: כך נעשה עם כל נושאי התפקידים.

יגאל יאסינוב: בדרך כלל אני וויקטור בריילובסקי אנחנו עובדים במה שנקרא "סיעת העולים", טיפלנו בדברים.

יגאל יאסינוב: הוא יהיה פחות בישיבות ועדה כי הוא גם שר.

יגאל יאסינוב: אבל יכולים לסמוך עליו בנושא, כי יש שדולה בתוך שינוי.

שלומית קואולמן: יש חברות כבלים, חברות סלולר – יש המון פניות שלא נענו.

ישראל אייכלר: אני מבין שציבור העולים, כמו כל הציבורים החלשים, יהיה אחד הגופים הציבוריים שהכי נזקקים לוועדה הזאת.

שלומית קואולמן: גם מהמגזר הערבי יש הרבה.

עמרי שרון: שלומית קואולמן, את רוצה להגיד לי שמכתב של חבר כנסת למנכ"ל חברה, בשם הוועדה, לא נענה?

שלומית קואולמן: ועדה בדרך כלל מקבלת תשובה, לאחר תזכורות רבות.

עמרי שרון: מה הבעיה?

עמרי שרון: למה את אומרת שלא מתייחסים?

ישראל אייכלר: לא בזמן.

שלומית קואולמן: התשובה יכולה לקחת חצי שנה.

ישראל אייכלר: צריך לקבוע זמן סביר, כי אדם יכול למות מעוגמת נפש, עד שעונים לו.

שלומית קואולמן: יש חברות שלא עונות.

עמרי שרון: צריך לראות מי לא עונה.

עמרי שרון: אני מאמין שיש לנו היכולת להיות מספיק "אלימים" פה, ולהיות עם שיניים.

שלומית קואולמן: כשיהיו נציבי פניות, אנחנו מתכוונים לעשות ישיבה גדולה עם כל נציבי פניות הציבור שאנחנו עובדים אתם.

יגאל יאסינוב: אותן חברות שלא יענו, אנחנו יכולים להמליץ לממשלה לא לתת להם לגשת למכרזים.

עמרי שרון: אני לא יודע אם זה אפשרי, אבל יש 1,001 סנקציות.

עמרי שרון: השאלה כמה נהיה מוכנים להיות לא מנומסים.

עמרי שרון: תסלחו לי שאני לא מנומס, יש לנו ישיבת סיעה בשתיים, ואני לא יכול לאחר.

ישראל אייכלר: אני מודה לך על כך שבאת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: נעבוד יחד, כמו שאמר חבר הכנסת יאסינוב, בלי הבדל בין מפלגות.

ישראל אייכלר: הישיבה נעולה.