ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 92, 2003-11-13 00:00

שלום שמחון: בעקבות הפניה שלי לראשי המשק להופיע בוועדת הכלכלה ולהציג תוכניות מחוללות צמיחה נוכח העובדה שאין בתוכנית הכלכלית לשנת 2004 כל תוכנית מחוללת צמיחה, מה שמחייב את המשק הישראלי ואת הממשלה, בעיקר בעקבות העובדה שיש 300 אלף מובטלים, לייצר במהירות כמה שיותר מקומות עבודה וטרם נראה שהממשלה אכן מתכוונת לכך.

שלום שמחון: חוץ מאשר לדבר ולעשות את הפעולות הנדרשות הזמנו ראשי משק כדי שאולי יאירו קצת לממשלה ויציעו רעיונות משלהם על מנת לחולל את הצמיחה במשק ועל מנת להיכנס לתוכניות שיצמצמו את האבטלה.

שלום שמחון: תחת העובדה הזאת התבשרנו אתמול בעיתונות שלא רק שלא ייוצרו מקומות עבודה נוספים בשנה הבאה, נהפוך הוא - יצטרפו למעגל האבטלה עוד עשרות אלפי אזרחים גם בשנת 2004, דבר שהוא מאוד מדאיג.

שלום שמחון: אני חייב לציין שיש היענות די מרובה של ראשי המשק מכל המגוונים, גם האקדמיה וגם העולם העסקי, להופיע בפני ועדת הכלכלה ואנחנו שוקלים לקיים בעוד שבועיים יום מרוכז של ראשי המשק כאן באולם הזה כדי שנוכל להציג בפורום הרבה יותר רחב תוכניות.

שלום שמחון: פרופ' אבישי ברוורמן נעתר לבקשתנו להופיע בפני הוועדה ולהציג את משנתו, שיש בה, בין היתר, סיכוי גדול גם לנגב אבל גם למה שמדינת ישראל צריכה לעשות בימים האלו.

שלום שמחון: אני מקווה שבהמשך יצטרפו אלינו חברים נוספים ונוכל לקיים דיון גם בעניין הזה.

שלום שמחון: אשמח אם תציג את הדברים.

אבישי ברוורמן: תודה ליו"ר.

אבישי ברוורמן: אמר היו"ר שהבעיה של ישראל היא לא רק להתחיל צמיחה כלכלית, היא גם להחליט איך תהיה דמותה בשנים הקרובות.

אבישי ברוורמן: טקטיקות הן לא מספקות.

אבישי ברוורמן: 'באין חזון ייפרע עם'.

אבישי ברוורמן: אם לא ברורה האסטרטגיה איך ישראל רוצה לראות את עצמה בעוד 10 שנים ואם אין תוכניות על פני זמן אז סביר שאנחנו עלולים למצוא את עצמנו במקומות בעייתיים.

אבישי ברוורמן: בשבוע הבא, ב-1 בדצמבר, יהיה 30 שנה למותו של דוד בן-גוריון, גדול מנהיגי ישראל, מקים המדינה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להגדיר את השאלה הציונית ומתוכה לגזור את הצורך במהפכה כלכלית חברתית שבבסיסה הנגב והגליל, אני רוצה להסביר איך אפשר לעשות תוכנית כזאת ולקחתי על עצמי, באמצעות חברים, תוך חודשיים להציג תוכנית שנוכל להציגה גם לשר האוצר וגם למשקיעים בינלאומיים כדי שאנחנו נחשוב על פריצת דרך שהיא מתמשכת ומביאה לתוצאות.

אבישי ברוורמן: מהי השאלה הציונית שהייתה נכונה לפני 30 שנה, עם מותו של בן גוריון לאחר מלחמת יום כיפור, והייתה נכונה גם לפני כן.

אבישי ברוורמן: אני מדבר כרגע כציוני, כיהודי וכישראלי.

אבישי ברוורמן: השאלה היא איך 5 וחצי מיליון יהודים - שיהיו 6, שיהיו 7, שיהיו 10 - הם פרופוזיציה בת קיימא בתוך מיליארד מוסלמים, מאפריקה ועד פקיסטן, כאשר במאות השנים הקרובות היהודים במדינתם הם רוב משמעותי, המיעוט הערבי ההולך וגדל חי כמיעוט שווה זכויות, וכאן השאלה הקשה שאותה הבין בן גוריון -ש-5% הצעירים המצוינים, המבריקים ביותר במדע, בתעשייה, בתרבות, בחינוך וגם בצבא, בוחרים לחיות במדינה הזאת לא רק בגלל איכות חיים חומרית אלא בגלל תרבות ומוסר, כולל ערכים יהודיים, במקום לעבור לעמק הסיליקון, לניו-יורק, לקנדה ואוסטרליה.

אבישי ברוורמן: קודם כל, השאלה הזאת לא פשוטה, ולדעתי אנחנו עדיין בתחילת דרכה של הצינות, למרות כל ההצלחות המרשימות שלה ב-55 שנה.

אבישי ברוורמן: ככלכלן, אני עבדתי 14 שנים בפיתוח כלכלי ב-4 יבשות, יש לי ניסיון כלכלי רב ביותר במדינת ישראל, עבדתי בפיתוח בדרום אמריקה, באפריקה, באסיה, במזרח אירופה ובמזרח התיכון.

אבישי ברוורמן: 13 שנה אני יושב בבאר שבע באוניברסיטת בן גוריון וחושב ועובד, בנוסף לפיתוח האוניברסיטה, על פיתוח הנגב.

אבישי ברוורמן: איך אנחנו עושים היום פריצת דרך?

אבישי ברוורמן: ככלכלן, אני רוצה להתחיל מהמאפיינים שאדם חושב קדימה כשהוא מסתכל איך בונים תוכנית, ותוכנית לא חשובה אם אין מאחוריה ביצוע, אנשים שמובילים עם מערכת בקרה ואכיפה.

אבישי ברוורמן: נתחיל עם הדמוגרפיה.

אבישי ברוורמן: המשתנה הדמוגרפי צריך להיות ברור לכל אחד, הוא משמעותי וצריך להבין אותו.

אבישי ברוורמן: זה לא סוד שאירופה, שהיא ניסיון המצליח ביותר בתולדות המין האנושי מבחינת רמת חיים חומרית, סיפוק תשלומי רווחה וצדק חברתי, רמת אי שוויון סבירה, אירופה היא "חד הוריסטית".

אבישי ברוורמן: האיטלקים עומדים על 1.2 ילדים בממוצע, הגרמנים 1.3, הספרדים הקטולים 1.1 - הנמוך בעולם כולו!

אבישי ברוורמן: אירופה לא יולדת.

אבישי ברוורמן: לכן, כדי להציל את תשלומי הפנסיה, מדינת הרווחה שלה תקרוס בעתיד.

אבישי ברוורמן: הדרך היחידה היא הגירה מוסלמית מסיבית, רבע מאירופה יהיו מוסלמים מצפון אפריקה וטורקיה, אם הנשים לא תלדנה.

אבישי ברוורמן: כיום בפריז 30% מהסטודנטים הם מוסלמים.

אבישי ברוורמן: מדוע אני אומר זאת?

אבישי ברוורמן: כי גם ההבנה ההיסטורית של מדינת ישראל, שאינה חיה במינסוטה, באוהיו או בניו-יורק, היא איך ישראל תמצא דרך להשתלב עם האיסלם המתון ולהתחבר עם דרומה של אירופה, למרות שאירופה מדברת ב-25 קולות ולמרות העבר הנורא.

אבישי ברוורמן: זהו מקומנו.

אבישי ברוורמן: זוהי אירופה, בואו נדבר על ישראל ומיד נבין מה משמעות הנגב והגליל ואת הכיוון במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: במדינת ישראל 2.9 ילדים לאישה בממוצע.

אבישי ברוורמן: בארץ ישראל המערבית 11 מיליון איש.

אבישי ברוורמן: זה לא סוד שתוך חמש שנים יהיה רוב ערבי ממערב לירדן.

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל היום, ברור לראש הממשלה ולכולם, שהיא תצטרך להחליט על גבולותיה במהירות וברור לחלוטין שיש להילחם בטרור בכל הנחישות, יש לשמור על הביטחון, אבל עם כל האהבה שלי לידידיי, ויש לי חברים רבים במזרח הארץ, התיישבות גדולה במזרח כבר לא תהיה, היא נגמרה.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה כיהודי ואני אומר את זה לאחיי הערבים יחד, כי אני מדבר על שילוב עבודה.

אבישי ברוורמן: מה עושה מדינת ישראל?

אבישי ברוורמן: 60% משטחה הוא הנגב, נמצאת בו רק 8% מהאוכלוסייה.

אבישי ברוורמן: היא בונה את מדינת החוף.

אבישי ברוורמן: 'זבולון לחוף ימים ישכון'.

אבישי ברוורמן: בעתיד צריך יהיה לשנות את שמה של מדינת ישראל ל"מדינת זבולון".

אבישי ברוורמן: בנינו מדינה שללא הנגב, שהוא 60% משטח ו-8% מהאוכלוסייה, אנחנו היום צפופים יותר מבלגיה והולנד, המדינות הצפופות באירופה, ואנחנו ממריאים לצפיפות מזרח אסייתית.

אבישי ברוורמן: לכן צו השעה היום, ואני אומר את זה גם לאחיי הערבים, אנחנו יכולים לבנות מדינה שבה היהודים מתיישבים לאורך החוף, בגליל רוב ערבי, לגבי אחיי הבדואים - יש כ-80 אלף בדואים באזור באר שבע, עם אחוז הריבוי הטבעי הגבוה בעולם כולו, 5.7%, זה אומר שיהיו לנו 2 מיליון בדואים בשנת 2060 כי כל 10 שנים אוכלוסייה מכפילה את עצמה, ואחיי הבדואים גם יודעים שהדרך היחידה להתמודד עם שינוי אוכלוסין, בכל הקבוצות, היא השכלת האישה והכנסת המשפחה.

אבישי ברוורמן: אם אנחנו רוצים לבנות את ישראל, ישראל צריכה לעבור שינוי, היא חייבת לעלות לנגב ולגליל.

אבישי ברוורמן: נסתכל על 30 שנה למותו של בן גוריון בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: ישראל הייתה, גם לאחר מלחמת יום כיפור, בין המדינות השוויוניות ביותר בעולם המערבי.

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל היום, לצערנו, היא המדינה האי שוויונית ביותר במערב.

אבישי ברוורמן: תמיד אמרנו שרק ארצות הברית משיגה אותנו, עכשיו השגנו גם את ארצות הברית.

אבישי ברוורמן: לצערי במדד העוני היא המובילה במערב, כאשר כל ילד שלישי במדינת ישראל גדל במשפחה ענייה וכל אדם חמישי בישראל הוא עני.

אבישי ברוורמן: נכון ש"עני" זה לא מה שהיה כשגדלנו, עוני מוגדר למשפחה של 4 נפשות 12,000 דולר, בארצות הברית זה 18,000 דולר, אך בכל המדדים ארצות הברית היא חצי מאתנו.

אבישי ברוורמן: העם היהודי, כרגע הסולידריות שלו, ואני מדבר גם על אחינו הערבים שבתוכנו, עדיין מפתיעה אותי.

אבישי ברוורמן: כולם משרתים במילואים, משלמים מסים, מתנהגים כאזרחים מהשורה הראשונה.

אבישי ברוורמן: אבל, הסולידריות הזאת על פני זמן, עם אי שוויון כזה, עלולה להיפרם.

אבישי ברוורמן: הרעיון הציוני של בן גוריון ושל ז'בוטינסקי היה לבנות מדינה שהיא אור לגויים, שיש בה גם צדק, שיש בה הרגשה של לכידות, והאליטה שלה, ה-5% המצליחים הם לא נהנתנים, המדד שלהם הוא שליחות.

אבישי ברוורמן: בן גוריון דיבר על שליחות, על מצוינות ועל מנהיגות.

אבישי ברוורמן: הקונספט של הסולידריות הוא ערבות הדדית.

אבישי ברוורמן: אנחנו היום צריכים לשנות את הכיוון, ברור לנו שאנחנו כשלנו בחינוך למרות המשאבים, ואנחנו צריכים לעשות רפורמות בחינוך, ברור לנו שעם השינוי האסטרטגי אנחנו חייבים לקצץ בתקציב הביטחון, וזה קורה כדי לחזק את המדע ואת החינוך, שלא נמצא גם את המדע ואת ההשכלה הגבוהה בעוד 5-6 שנים באותה רמה של מערכת החינוך בארץ, שצריכה רפורמות והשקעות, פשוט לשנות את כל הכיוון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לנקודה מאוד ספציפית עליה נשאלתי ע"י כבוד היו"ר: לאור הניסיון שלי ושל חבריי, אם הייתי היום מייעץ לראש ממשלת סינגפור, לראש ממשלת טייוואן, לראש ממשלת אירלנד או לראש ממשלת דרום קוריאה, מה הייתי אומר לו.

אבישי ברוורמן: אני הובלתי רפורמות בדרום קוריאה ב-82' ובארגנטינה ב-85' ואני מסתכל היום על קוריאנים שהסתכלו עלינו הישראלים בתור מודל לחיקוי, אני מסתכל על הסינגפורים שב-1960 היו ברמת חיים של עזה והיום הם משיגים אותנו, אני מסתכל על אירלנד שלפני 20 שנה היו רק שותים בה בפאבים וכותבים ספרים, מה הם עשו ולמה הם משיגים אותנו.

אבישי ברוורמן: אז ברור לכל אחד שבלי יוזמה מדינית והתקדמות בנושא הזה לישראל קשה למשוך השקעות זרות ויש לה סכנה להפוך למדינה דו לאומית ואת העסק הזה צריך לפתור באומץ ובבהירות, עם כל החכמה והחיבור עם כל החלקים במדינה הזאת מתוך תבונה, הבנה וחוכמה, בצורה שכולם מבינים שהיא הדרך הציונית.

אבישי ברוורמן: אבל איך אפשר לבנות היום את הנגב והגליל?

אבישי ברוורמן: למה לא הצלחנו?

אבישי ברוורמן: למרות שבנגב אתה מסתכל, יש צעירים אדירים, האוניברסיטה מהמובילות בארץ היום, יש בית חולים, בחלק מעיירות הפיתוח ובקיבוצים אתה רואה דברים נפלאים, וכך גם בגליל.

אבישי ברוורמן: איפה פספסנו?

אבישי ברוורמן: איך נשנה דרך?

אבישי ברוורמן: אני רוצה להציג תוכנית פעולה ספציפית שבכוונתי עם חבריי להציגה עכשיו לשר האוצר, למנהיגים בכנסת, למנהיגים בינלאומיים ולמשקיעים, כדי שלא נדבר יותר על חזון בן גוריון ולא נעבור לביצוע.

אבישי ברוורמן: ירשה לי ידידי טדי קולק, שלא יושב כאן, שהיה מזכירו של בן גוריון וראש העיר האגדתי של ירושלים, לצטט אותו, כי אני מזמין אותו מדי שנה לבוא לקברו של בן גוריון בשדה בוקר ליום בן גוריון.

אבישי ברוורמן: ידידי טדי אמר ליש הוא יסרב ולא יופיע לעולם ביום בן גוריון בשדה בוקר.

אבישי ברוורמן: שאלתי אותו: למה?

אבישי ברוורמן: אתה הלוא באמת היית בן-גוריוניסט.

אבישי ברוורמן: הוא ענה לי: זה שהיהודים נושאים את שם אלוהים לשווא, לזה אני רגיל, זה כבר מקדמת דנא, כך הם היהודים.

אבישי ברוורמן: אבל זה שהם באים, המנהיגים, ונושאים את שם בן גוריון לשווא, נוחתים בהליקופטרים ומדברים על חזון הנגב, מצלמים אותם בטלוויזיה והם הולכים.

אבישי ברוורמן: משה, גדול המנהיגים היהודיים היה כבד פה.

אבישי ברוורמן: לא המילים קובעות!

אבישי ברוורמן: אני יושב פה בכנסת וחלק מההתבזות של הכנסת על פני זמן אלה המילים, אנחנו יודעים את זה.

אבישי ברוורמן: רק המעשים קובעים.

אבישי ברוורמן: העם היהודי בא להיות פה אור לגויים אחרי אלפיים שנה, לא רק לשרוד כבבל, אנחנו חייבים לקחת את המילים ברצינות.

אבישי ברוורמן: לכן הצעתי כדלקמן, ואסביר מדוע הנגב והגליל לא התקדמו ואיך הם יתקדמו אם אנחנו נעבוד אחרת.

אבישי ברוורמן: דבר אחד הברור לכולם הוא נושא המשאבים.

אבישי ברוורמן: זה ברור שכשאתה מסתכל בכל קנה מידה המשאבים שהושקעו בנגב ובגליל הם פשוט בושה וחרפה.

אבישי ברוורמן: בתשתיות, בחינוך ובכל דבר.

אבישי ברוורמן: ברור לכל שאם היינו מסתכלים על כל ההשקעות שהיו במזרח ובסיני על פני שנים, 60 מיליארד דולר, אם רק חלק קטן היה מושקע בנגב ובגליל הם היו פורחים.

אבישי ברוורמן: אבל זה תנאי הכרחי ולא מספיק, יש עוד בעיה בנגב ובגליל, שהיא בעיה של ההתנהלות הלאומית, שאם לא נתבגר נפגר אחרי סינגפור שיודעת לעבוד, אחרי אירלנד, אחרי טייוואן ואחרי דרום קוריאה, שמעולם לא היינו מסתכלים עליהם בתור שחקנים במפה.

אבישי ברוורמן: בנגב יש עיירות פיתוח, יש קיבוצים ויש ערים.

אבישי ברוורמן: כך גם בגליל.

אבישי ברוורמן: אנחנו תמיד התנהלנו לפי מדיניות 'הפרד ומשול'.

אבישי ברוורמן: מערכות בחירות מוניציפליות, מערכות בחירות לאומיות, הדחוף דוחה את החשוב, קונים ראש עירייה זו מול ראש עירייה זה.

אבישי ברוורמן: ככה לא עובדים.

אבישי ברוורמן: איך הצליחו בעולם?

אבישי ברוורמן: אתן לכם דוגמה מצפון קרוליינה.

אבישי ברוורמן: ב-1960 הייתה המדינה השניה בעונייה בארצות הברית.

אבישי ברוורמן: בא מושל עם חזון, הוא היה אחראי על הכל.

אבישי ברוורמן: הוא אמר: "מה לעשות?"

אבישי ברוורמן: אמרו לו: "תשקיע באוניברסיטאות" כי כל העתיד בעולם, והעתיד של ישראל הוא בידע, זה הכוח המוביל - תעשיות ידע.

אבישי ברוורמן: "תשקיע במחקר באוניברסיטאות, באמצע תקים פארק טכנולוגי תעשייתי, תשקיע בתחבורה, תשקיע בחינוך".

אבישי ברוורמן: מדינה שכוחת אל זו היום היא 35 אלף דולר לנפש, יותר מכפול מישראל, היא מובילה.

אבישי ברוורמן: מדוע?

אבישי ברוורמן: היה חזון ארוך טווח, היה מנהיג וחיברו את כל הדברים ביחד.

אבישי ברוורמן: אומר לכם כאן, ולתפיסה הזו שותפים איתי ראשי עיירות הפיתוח בנגב, אין עיירות פיתוח!

אבישי ברוורמן: זהו השקר הגדול ביותר שקרה במדינת ישראל ואנחנו צריכים לשנות אותו עכשיו בתוכנית.

אבישי ברוורמן: אני תמיד מספר שאני גדלתי ברמת יצחק, שכונה ברמת גן שהייתה מורכבת מפועלים ובני זעיר בורגנים, חנוונים, חציים יוצאי מזרח אירופה, חציים יוצאי עירק.

אבישי ברוורמן: רמת יצחק היא 30 דקות מתל-אביב.

אבישי ברוורמן: מישהו מאיתנו, שגדלנו עם סולידריות וכולנו הצלחנו, אמר שברמת יצחק יש אבטלה?

אבישי ברוורמן: מישהו אומר ש-20 דקות מניו-יורק יש אבטלה?

אבישי ברוורמן: 20 דקות מלונדון?

אבישי ברוורמן: זה קשקוש.

אבישי ברוורמן: עכשיו בואו נסתכל על הנגב.

אבישי ברוורמן: אופקים 10 דקות מבאר שבע, נתיבות 20 דקות מבאר שבע, ירוחם 25 דקות מבאר שבע, דימונה 20 דקות מבאר שבע.

אבישי ברוורמן: על הגליל נדבר מיד.

אבישי ברוורמן: יש רק פתרון אחד - לבנות מטרופולין גדול של באר שבע, להגדיר את האזור הזה רחב, כאשר כל עיירות הפיתוח הן ערי לווין, כמו עומר, מיתר ולהבים, עם תוכנית אחת, כאשר באר שבע הופכת למטרופוליס הטכנולוגי, ביחד, החדש והגדול של ישראל.

אבישי ברוורמן: כדי להציל את בעיית הצפיפות בונים כאן בעתיד מטרופוליס שיהיה בתחילה מיליון, אחר כך שני מיליון וב-2040 שלושה מיליון.

אבישי ברוורמן: ב-2040 ממערב לירדן יהיו 20 מיליון איש ללא זכות שיבה לפלשתינאים, שלא תהיה לעולם.

אבישי ברוורמן: עם ההגירה, העליה המינימלית לישראל היום של 20-30 אלף.

אבישי ברוורמן: בתנאים המקילים מבחינת צפיפות יהיו פה 20 מיליון תושבים.

אבישי ברוורמן: אז נניח שתהיינה פה שתי המדינות ויהיו 12 מיליון בישראל ו-8 מיליון בפלסטין, האם רוב 12 המיליון הישראלים יגורו בין חדרה וגדרה?

אבישי ברוורמן: 3 מיליון צריכים לגור במטרופוליס הגדול של באר שבע.

אבישי ברוורמן: אסביר את תוכנית הנגב בצורה הברורה.

אבישי ברוורמן: היא מחויבת עכשיו, ואני לקחתי את זה על עצמי ואני צריך את העזרה של החברים כאן, כי רק בדרך של פריצת דרך כזאת נצליח.

אבישי ברוורמן: מדוע?

אבישי ברוורמן: הצעירים בנגב הם צעירים מופלאים.

אבישי ברוורמן: אומר לכם, אני נמצא בבאר שבע 13 שנים, ולכן היום יש לי זכות דיבור.

אבישי ברוורמן: באוניברסיטה היו 7,500 סטודנטים עם גרעונות עתק, היום היא עם 17,000 סטודנטים, גמרנו 13 שנים ללא גירעון, היום חותכים אותנו מימין ומשמאל, אך זו האוניברסיטה המבוקשת ביותר בארץ.

אבישי ברוורמן: 7,000 סטודנטים בהנדסה, 2,000 במדעי הטבע, 1,000 MBA, בית ספר לרפואה המבוקש ביותר בארץ, כלכלה עם המכללה הטכנולוגית.

אבישי ברוורמן: יש לך פה 25% מכוח האדם העילי להיי-טק, ביו-טק ומדיטק בישראל.

אבישי ברוורמן: יש לך מרכזי מחקר בביוטכנולוגיה, בננוטכנולוגיה, אנחנו בשדה בוקר את מכון המים הגדול במזרח התיכון בשילוב עם ירדן והפלשתינאים ובגיבוי של אירופה.

אבישי ברוורמן: עם הכוח הזה, אם הייתי בסינגפור, בטייוואן או באירלנד מה היה קורה?

אבישי ברוורמן: רכבת כבר יש מתל-אביב לבאר שבע, כל שעה.

אבישי ברוורמן: יש תחנה שבונים בתוך האוניברסיטה עם גשר, וכשזה מחובר לדו-מסלולי זה יהיה 45 דקות מתל-אביב לבאר שבע, ואם ישראל תחליט לשפר את הרכבות, כולל רכבת מדן ועד אילת, בסופו של דבר, הבעיה התחבורתית נעלמה.

אבישי ברוורמן: אם אתה לא רוצה שבנגב יגורו יהודים עניים, בדואים וחבר'ה עם "אסיאנדות", שהן חוות אדירות של עשירים שלקחו את המדבר, ורוב היהודים יגורו באותה רצועה של החוף, לכן איך עושים מהלך היסטורי - 30 שנה למותו של בן גוריון - בצורה רצינית ולא שטחית?

אבישי ברוורמן: אנחנו קיבלנו 600 דונם צמודים לאוניברסיטה.

אבישי ברוורמן: אני אומר ששם אנחנו חייבים להקים עכשיו פארק טכנולוגי שבו טובי החברות בעולם, עם כוח העבודה הזה, וחלק מהמדענים המובילים בעולם עוזרים עכשיו לבוש לבנות פארק אדיר בפלורידה, אותם אנשים - חתן פרס נובל אהרון קלור, פרופ' ריימונד ווד, ראש המחלקה באוקספורד הגדולה בעולם המערבי ופרופ' פיליפ גידלמן שהמציא את התרופה הנמכרת בעולם - כל האנשים האלה בצוות שלנו בונים עכשיו את הפארק הביוטכנולוגי בפלורידה, שיהיה מהגדולים בארצות הברית, בעזרת נשיא ארצות הברית.

אבישי ברוורמן: הם מוכנים לעזור לנו לבנות את זה כאן, וראש הממשלה הכריז על מכון לאומי לביוטכנולוגיה, ואני מעריך מאוד את ראש הממשלה, אבל גרוש לא קיבלנו מהממשלה, רק אנחנו הבאנו את הכספים.

אבישי ברוורמן: לכן, עם כל הכבוד לראש הממשלה, לחברי הכנסת ולשרים, הצהרות אינן מספיקות, בואו נמלא אותן בתוכן.

אבישי ברוורמן: מה אנחנו מציעים?

אבישי ברוורמן: לגבי כל אזור מטרופוליס באר שבע, כל העיירות ביחד, צריכה להיות תפיסה אזורית אחת, צריך להגדיר אותות בתור אזור פיתוח א'.

אבישי ברוורמן: לא שבאר שבע תהיה ב' והעיירות בצד א', לא עובדים ככה.

אבישי ברוורמן: לוקחים את כל האזור, כי אם תהיה באזור הגדול של באר שבע תעסוקה איכותית, בכל האזור הזה, מה זה חשוב אם בירוחם או דימונה, אנשים יעבדו בכל מקום.

אבישי ברוורמן: תכף אדבר על הפתרון לעיירות.

אבישי ברוורמן: דבר שני, שזו תהיה אחריותו של שר האוצר - כדי שיבואו לכאן גדולי המשקיעים בעולם, ולא לאירלנד ולא לסינגפור, בנוסף להגדרת תנאי ההשקעות הטובים ביותר צריך לתת הטבות אד-הוק הכי טובות.

אבישי ברוורמן: לקרוא עכשיו ביחד, ואני מתחייב לשר האוצר לעזור בכל דרך, לעשות תוכנית, שהתחייבתי עכשיו למשקיעים הגדולים בעולם ולמשקיעים הגדולים של הסוכנות, שתהיה כוללנית, ואז נרוץ איתה בעולם.

אבישי ברוורמן: אז, לדעתי, אם מביאים לשטח חברות גדולות, גם אנשים מבני עמנו וגם אחרים, הם רואים שעם כוח אדם כזה נפלא, עם הטבות המס הטובות ביותר, פה נקים דבר גדול.

אבישי ברוורמן: אבל מה הסכנה?

אבישי ברוורמן: שנמשיך לפתור בעיות קטנות - נקים דבר קטן פה ודבר קטן שם.

אבישי ברוורמן: אם לא תהיה תעשייה ברמה איכותית גבוהה ומסיבית בנגב הצעירים הנפלאים מעיירות הפיתוח, מהקיבוצים, מבאר שבע וכולל הצפונים, שהיום 50% מהם באים לבאר שבע ורובם מוכנים להישאר ולגור שם אם תהיה להם תעסוקה.

אבישי ברוורמן: אם תבנה שם עיר חדשה, 20% מהמחירים בתל אביב, עם כל העיירות, זה מהלך ברור, הוא חייב להיות כוללני והדבר הזה חייב לקרות.

אבישי ברוורמן: פה אנחנו צריכים את עזרתכם, הוא יהיה רק אם נעבוד ביחד.

אבישי ברוורמן: ידיד ח"כ וילן מהנגב, רק אם נעבוד יחד ולא נפצל את הכוחות.

אבישי ברוורמן: מיד אדבר גם על הנגב המערבי.

אבישי ברוורמן: אני מוכן עכשיו, עם חבריי, להוביל, כולל להביא את טובי האנשים בעולם, להציג בפני שר האוצר וביחד לרוץ ולעשות את המהלך הזה.

אבישי ברוורמן: אם נרד קצת למטה, למצפה רמון ולשדה בוקר, אנחנו בונים שם את מכון המים הגדול במזרח התיכון.

קריאה: קזינו, לא?

אבישי ברוורמן: אני לא נכנס למאבקים פוליטיים, יש דבר אחד לגביו אני אמרתי שאני גם אשים את ראשי מתחת לגרזן - לא יהיה לעולם קזינו במצפה רמון!

אבישי ברוורמן: בן גוריון מתהפך בקברו לשמוע שחלק ממשיכי דרכו חושבים שקזינו זה פתרון.

אבישי ברוורמן: קזינו ברוב המדינות, ועבדתי ביותר מדינות מרוב האנשים שמדברים על קזינו, זה יריחו.

אבישי ברוורמן: יריחו לא צריך במצפה רמון.

אבישי ברוורמן: תסתכלו על טורקיה, כמה כסף היא עשתה, ידידי כמל דרבי, שהיה שר האוצר הטורקי, הקולגה שלי בבנק העולמי, סגרו את כל הקזינו בטורקיה.

אבישי ברוורמן: אני לא מדבר על הזנות, השחיתות וכל הדברים.

אבישי ברוורמן: זה לא מביא הרבה דברים.

אבישי ברוורמן: כל האזור הזה הוא עם מדע וטכנולוגיה.

אבישי ברוורמן: אתם רוצים קזינו?

אבישי ברוורמן: תעשו באילת, אזור אקסטריטוריאלי, עם ירדן ומצרים, עם משקיעים פרטיים.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שגם שר האוצר מבין את זה, אני בטוח שגם מנהיגי הציבור.

אבישי ברוורמן: זה ירד מהפרק.

אבישי ברוורמן: בשדה בוקר ומצפה רמון יש לפתח את האזור גם עם חקלאות מדבר, גם עם תיירות ודברים נוספים.

אבישי ברוורמן: הרי זה אזור נפלא.

אבישי ברוורמן: מילה על הנגב המערבי: זה ברור לחלוטין שבאזור הזה מול עזה, פה צריך להתייחס ספציפית לתוכנית הפיתוח, וכל המישור הזה בין באר שבע לניצנה, אם התייחסות לנגב המערבי, ייכלל בכל התוכנית.

אבישי ברוורמן: אילת תתחבר עם עקבה, ידידי המושל עקאל בילתאג'י מגיע היום לכינוס עם שר התיירות, אני הצעתי לחבר את הקמפוס שלנו באילת עם הקמפוס בעקבה, זו בעיה מאוד קלה.

אבישי ברוורמן: יתר הנגב חייב להיות מחולק בין הצבא ובין פיתוח תיירות וחקלאות יפה, כולל פרוייקט הערבה שנתייחס אליו.

אבישי ברוורמן: אני מתחייב לפניך, אדוני היו"ר, להציג תוכנית כלכלית תוך חודשיים, לך ולחבריך, כמו שהתחייבנו לראשי הסוכנות וכמו שהתחייבנו למשקיעים ולשר האוצר.

אבישי ברוורמן: אז העזרה שלך תהיה שביחד, כדי לגייס משאבים גדולים בעולם, אחרת זה יהיה עוד קשקוש, נתחבר ביחד ולא ניתן יותר לפיצול הזה שהיה בנגב.

שלום שמחון: איך בנגב זה מתחבר עם התוכנית החדשה של שר האוצר למסילת רכבת בין נמל אילת לנמל אשדוד, שבעצם תתחרה בתעלת סואץ?

אבישי ברוורמן: אני אתייחס רק לנקודה הזאת כי שכחתי נקודה אחת וטוב שהזכרת לי.

אבישי ברוורמן: נושא הבדואים.

אבישי ברוורמן: אם יש אדם קרוב לאחיי הבדואים זה אני, והם יודעים את זה.

אבישי ברוורמן: אני לא אומר את זה רק בכנסת, אני אומר את זה גם במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: באוניברסיטה יש מאות סטודנטים בדואים, יש פרופסורים בדואים ואנחנו משקיעים ומגייסים כספים.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה קבל עם ועדה - כל התוכנית הזאת, כולל בתוכנית של יישוב הבדואים בעיירות האלה שיקומו מסביב לבאר שבע, שחלקן קיימות, יהיה יישוב הבדואים, כולל יישוב הבשורה, וחלק מגיוס הכספים המסיבי והשקעות הממשלה היא ההשקעה באחינו הבדואים, בתשתיות ובחינוך, ואז גם חוק וסדר, שלא יתיישבו תחת כל גבעה ותחת כל עץ רענן.

אבישי ברוורמן: והם מסכימים לזה.

אבישי ברוורמן: אבל אתה לא יכול לכפות חוק וסדר כשאתה מפלה וכשאתה לא נותן את מה שמגיע.

אבישי ברוורמן: פתחתי שלשום עם אלוף פיקוד דרום את המכינה לבדואים, מכינת שחף, כבר שנה שלישית.

אבישי ברוורמן: החיילים הבדואים שמתנדבים, כשהם חוזרים החוצה לאיפה הם ילכו?

אבישי ברוורמן: לכן חלק מהתוכנית היא ברורה.

אבישי ברוורמן: באזור הזה בני אברהם, בני יצחק ובני ישמעאל הם ביחד, בונים תוכנית כוללנית, זאת הדרך היחידה.

אבישי ברוורמן: כאן ברור לכולם שבלי השקעה כזאת המחיר שנשלם כולנו יהיה איום.

אבישי ברוורמן: לגבי המים: ח"כ שמחון, שהיה שר החקלאות, אמון על נושא המים יותר מרוב האנשים בישראל.

אבישי ברוורמן: אני הכנתי את תוכנית המים לפני אוסלו, זה ברור לחלוטין לבנק העולמי שבארץ יש חוסר אדיר של כשני מיליארד קוב ב-40 השנים הבאות.

אבישי ברוורמן: לכן ויכוחים על 25 מיליון קוב או 50 מיליון קוב, אם ניתן או ניקח מירדן, הם לא רלוונטיים.

אבישי ברוורמן: אנחנו הולכים מחר למאמץ מסיבי להתפלה, אבל אנחנו נציג גם לפני ועדת הכלכלה של הכנסת והממשלה תוך חודשיים עבודה יסודית ביותר שמראה שבנגב עצמו יש אקוויפר, מי תהום, שהם מים מליחים, פחות מלוחים ממי ים, 150 מיליון קוב שאפשר בצורה קבועה להשתמש בהם כל שנה והם יכולים לשמש אותנו בלי להוביל מים מן המרכז.

אבישי ברוורמן: כמובן שיצטרכו להתפיל יותר במרכז וכו'.

אבישי ברוורמן: נציג את זה כחלק מהקונספט שבו גם המים שאתה יכול להרים, ויכול לשמור על זה גם גיאולוגית וגם אקולוגית, 150 מיליון קוב ב-steady state נותן לנו כוח גם לפיתוח הקיים כרגע.

אבישי ברוורמן: לגבי המסילות התחבורתיות: ישראל הולכת למהפכה תחבורתית.

אבישי ברוורמן: אני מקווה שהיא הולכת על זה.

אבישי ברוורמן: פה צריך לשבת על התוכנית בחוכמה ולהבדיל בין יקר וזולל.

אבישי ברוורמן: מהו המחולל הגדול?

אבישי ברוורמן: ברגע שישראל מחוברת אז כל השיחות לגבי מפעל טקסטיל שעושים בעיירת פיתוח וסוגרים אותו נעלם.

אבישי ברוורמן: בצורה הזאת לא פותרים בעיות.

אבישי ברוורמן: בגליל הנושא יותר מסובך.

אבישי ברוורמן: המחולל הגדול למהפכה בנגב היא ההשקעה שהייתה שנים באוניברסיטת בן גוריון, בטכנולוגיה ובמכללה הטכנולוגית, כי כוח מחקרי גדול ותעשייה איכותית זה הסוד בעולם היום.

אבישי ברוורמן: בגליל יש אוסף מכללות, אין את המרכז, את הליבה, כמו באר שבע הגדולה, ולכן כאן צריך, במסגרת התוכנית, ואני הבטחתי גם לידידי דני שכטמן וגם לחבריי בגליל שאני אישית מוכן לעזור ולתת מניסיוני, האם באזור כרמיאל בונים כמו אוניברסיטת בן גוריון מרכז מחקר טכנולוגי עצום מאוד, שעל פני 10-15 שנה יהיה המעצים לכל האזור, בלי סתירה למכללות - זו ההצעה של פרופ' דני שכטמן וצוות בגליל.

אבישי ברוורמן: השאלה היא איך מתייחסים בטווח הקצר לשאלתם של חברי הכנסת, כי זה לא ייתן תעסוקה מיידית.

אבישי ברוורמן: בבאר שבע אנחנו מוכנים כבר לקלוט תעשייה איכותית שתביא תעסוקה ותיצור מכפיל.

אבישי ברוורמן: השאלה היא איך אנחנו גם יושבים ומשתמשים במה שקיים כדי ליצור מוקדי תעסוקה בגליל.

אבישי ברוורמן: את הנושא הזה אני אישית לא בחנתי עד הסוף.

אבישי ברוורמן: במסגרת הבחינה הזאת צריך לעשות אותו, ישנם פה אנשים מהגליל, ורק דבר אחד אנחנו צריכים לעשות - לעבוד יחדיו, נגב וגליל, בתוכנית אחת עם השלמה, ואז, לדעתי, לא רק שאנחנו נציל את תל-אביב שפשוט תתפוצץ - זה מצוין לתל-אביב שהלחץ ירד בעתיד לנגב ולגליל - אנחנו נציל את מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהעוני מרוכז בגליל ובנגב בא הנושא הבא: אמרנו תעסוקה עם טכנולוגיה, אמרנו תחבורה עם רכבת.

אבישי ברוורמן: שדה תעופה חייב להיות בנבטים, לקחת את המקום, להתחיל עם צ'רטר וקרגו ולהפוך אותו לשדה תעופה בינלאומי.

אבישי ברוורמן: אנחנו מסתכלים על בעיית העוני והחינוך.

אבישי ברוורמן: גם כאן אני מכה על חטאים שלי.

אבישי ברוורמן: נכשלתי מספיק בחיי.

אבישי ברוורמן: בדרום אמריקה ובאפריקה הייתה תקופה, אני בתור מנהל החקלאות והכלכלה של הבנק העולמי הייתי אחראי והצלחתי להאריך את כל ההשקעה של המיליארדים בסבסוד חקלאות שהייתה צריכה להגיע לחקלאי הקטן בעולם השלישי, והרוב היה ברכה לבטלה.

אבישי ברוורמן: זה הלך לחקלאים העשירים והגיע למקומות לא נכונים.

אבישי ברוורמן: גם לגבי העוני נכנסו כל כך הרבה כספים באמצעות NGO ומלכ"רי - זה בנה מתנ"ס פה וזה בנה שם.

אבישי ברוורמן: קרה משהו?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: תראו את דרום אמריקה, תראו את אפריקה.

אבישי ברוורמן: כי הסוד בחיים זו תוכנית אסטרטגית ואיגום משאבים.

אבישי ברוורמן: לדעתי, ואנחנו מוכנים לזה, כל הקרנות הגדולות בארץ חייבות להתחבר ביחד לתוכנית אסטרטגית שבה אנו עובדים בצורה ממוקדת על המאבק, במיוחד בנוער, בילדים ובשיפור החינוך, למאבק בעוני, כדי שנמצא על פני זמן שינוי משמעותי ולא פלסטרים.

אבישי ברוורמן: לדוגמה, אנחנו באוניברסיטת בן גוריון, עם קרן רש"י, היום מביאים כל יום שישי מאות תלמידים - כ-1,800 בשנה הבאה - מבתי ספר שהם בעייתיים.

אבישי ברוורמן: אבל שם יש סוכני שינוי, מנהיגים, בבתי הספר.

אבישי ברוורמן: כל יום שישי באים לאוניברסיטה ומקבלים תמיכה - שיעורים במתמטיקה, פיזיקה, יהדות, הבדואים במקצועות הומניים, כדי לשפר את הבגרויות באמת, לא על ידי שינוי המונה והמכנה.

אבישי ברוורמן: הייתה אולימפיאדה במתמטיקה בתל-אביב, כל שנה זה רק התל-אביבים והצפונים, גם לא הגליליים.

אבישי ברוורמן: בשנה שעברה 35% באולימפיאדה, שזה בכירי הילדים, היו מהנגב.

אבישי ברוורמן: למה?

אבישי ברוורמן: כי קרן רש"י נתנה תרומה גדולה, ד"ר מירי עמית הנהיגה, בנינו מועדון מעיירות ומהעיר, והיום מכל הצבעים ומכל העדות אנחנו מובילים, מקום ראשון לפני שנה היה אמיר אבו פריחה, בדואי מכיתה ב', כי 'מבני עניים תצא תורה', אבל צריך לעבוד נכון.

אבישי ברוורמן: לכן מה שאני מציע - ישראל מדינה שהגיעה להישגים אדירים אבל ישראל איבדה את יכולת הניהול והדגש על מצוינות.

אבישי ברוורמן: על הדבר הזה נלחם בן גוריון, נלחם מנחם בגין, הם הבינו שבלי הדבר הזה אין לנו זכות קיום.

אבישי ברוורמן: שבוע הבא אנחנו 30 שנה למותו של בן גוריון.

אבישי ברוורמן: בואו ניקח את עצמנו ברצינות.

אבישי ברוורמן: אני לוקח על עצמי את המחויבות לגבי הנגב ולעזור ביחד בנושא הגליל.

אבישי ברוורמן: בואו נשב עם אנשים רציניים שמבינים שזה שמישהו יקבל עוד 5 גרוש או פחות 5 גרוש לא ישנה כלום, כי ככה ניצחו אותנו כל השנים ע"י מדיניות הפרד ומשול.

אבישי ברוורמן: נציג תוכנית ולדעתי גם שר האוצר, ראש הממשלה ומנהיגי הכנסת, כמו ח"כ שמחון, יעזרו לנו לעשות את הדבר.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזמן הברבורים נגמר.

אבישי ברוורמן: אם אני אופיע לפני חברי הכנסת המועטים שיושבים כאן - אך כמובן שלא המספר קובע אלא האיכות - בעוד שנתיים-שלוש עם אותו נאום, אנחנו נפסיד.

אבישי ברוורמן: אם אנחנו בשנים הקרובות לא נשנה את דרכה של הציונות דרומה וצפונה, התנהלות נכונה, דגש על מצוינות, חברה שתוביל על ידי מצוינות ואיכות, על ידי מריטוקרטיה, כמו סינגפור, טייוואן ואירלנד, אם נלך לדרך הבינוניות והמיצוע לא נוכל להתקיים במרחב הזה.

אבישי ברוורמן: מצוינות לא עומדת בסתירה להקטנת אי שוויון, זהו שקר.

אבישי ברוורמן: מצוינות לא עומדת בסתירה למעורבות חברתית, זהו הייחוד של העם היהודי.

אבישי ברוורמן: אסיים בדבריו של הלל הזקן.

אבישי ברוורמן: כשאני יושב עם חלק מחבריי הכלכלנים, גם בעולם, אני לפעמים די נבוך מחלק מהמשאלות הכלכליות שאין להן בסיס תיאורטי.

אבישי ברוורמן: היום בעיתונות הכל נורא פשוט - פה הפרטה ופה זה - והכל ברור.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לשנות, ואמר זאת גם פרופ' אביה ספיבק, שהוא פרופסור בבן גוריון והמשנה לנגיד, צריך להתחיל ללמד כלכלה בצורה רצינית בארץ מתחילה.

אבישי ברוורמן: יש איזה שטחיות בכלכלה.

אבישי ברוורמן: אני סיימתי דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד ועבדתי שנים עם טובי הכלכלנים בעולם.

אבישי ברוורמן: כלכלה מלמדים כאן לא נכון בחלק מהדברים!

קריאה: החבר'ה מאגף התקציבים למדו, בין היתר, באוניברסיטת באר שבע, לא?

אבישי ברוורמן: אני מדבר גם על שינוי באוניברסיטת באר שבע בצורת הלימוד, בהחלט.

אבישי ברוורמן: דרוש יותר עומק.

אבישי ברוורמן: המשפט הכלכלי החשוב ביותר נאמר על ידי הלל הזקן, שהיה אדם צנוע ועובד.

אבישי ברוורמן: מהם שלושה הכללים לבניית חוזה כלכלי-חברתי אופטימלי?

אבישי ברוורמן: 'אם אין אני לי מי לי?

אבישי ברוורמן: וכשאני לעצמי מה אני?

אבישי ברוורמן: ואם לא עכשיו אימתי?

אבישי ברוורמן: ' 'אם אין אני לי מי לי?' - אדם צריך להיות אחראי לגורלו.

אבישי ברוורמן: 'הכל צפוי והרשות נתונה'.

אבישי ברוורמן: אבל, 'וכשאני לעצמי מה אני?' - אם כל מה שקורה היום במדינת ישראל זה אני, אני ואני, אני והסקטור שלי, אני ואחריי המבול, 'אכול ושתו כי מחר נמות' - נהיה כמו ארגנטינה.

אבישי ברוורמן: אני עשיתי רפורמות בארגנטינה, היה לה הכל, צפו בתחילת המאה העשרים שתהיה בין ארבע המדינות המובילות בעולם.

אבישי ברוורמן: גורמי עיצוב פיזיים, חינוך, הכל היה לה.

אבישי ברוורמן: אלא מאי?

אבישי ברוורמן: לעשירים בואנוס איירס לא הייתה מספיקה, רק פריז.

אבישי ברוורמן: האיגודים המקצועיים משכו כל כך חזק, כל אחד משך, באו גנרלים, היו מהפכות, שום דבר לא קרה.

אבישי ברוורמן: לפני ארבע שנים חלק מהאנשים שמייעצים גם פה בארץ, ולא אזכיר את שמם כי אני לא רוצה להיות פרטני, יעצו לארגנטינה ואמרו לה שהיא עושה הכל כמו שצריך.

אבישי ברוורמן: היה לה עיצוב מקרו כלכלי, הכל היה נהדר, אבל היא התפוררה.

אבישי ברוורמן: למה?

אבישי ברוורמן: כי בארגנטינה אף פעם לא ידעו שהדבר הכי חשוב בחיים זה לא רק יציבות של מקרו, זה כמו שבנינו את הארץ הזו - שאתה משקיע כמו חוני המעגל בשביל הנכד שלך ואתה חושב על הבן של השכן שלך.

אבישי ברוורמן: אם אין סולידריות חברתית ואם אין השקעה, כמו סינגפור וכמו סין, בשביל העתיד, אם זה הכל לחלק את העוגה עכשיו ואם הנכדים שלנו לא מצביעים בבחירות ולכן הם לא קיימים - זאת התאבדות קולקטיבית.

אבישי ברוורמן: את זה הבנו בשנים הראשונות של הציונות ואת זה אנחנו מאבדים היום.

אבישי ברוורמן: כלל הפעולה 'אם לא עכשיו אימתי?' - זמננו אוזל.

אבישי ברוורמן: לכן אני אומר את זה בצורה הברורה ביותר: אני יודע ששר האוצר ויו"ר ההסתדרות יושבים כרגע, ישראל חייבת למצוא את דרך הביניים.

אבישי ברוורמן: צריך לעשות רפורמות ברורות בהרבה מאוד דברים, אבל מדינה שלא יהיה לה חיבור אמיתי של סולידריות עם הבנה של מצוינות ועם דרך לנגב ולגליל שתמשוך את טובי היהודים והאנשים בעולם לראות בנו אור לגויים - אתם יודעים כמה משאבים, גם כתרומות, יש ליהודים היום בעולם?

אבישי ברוורמן: אתם יודעים כמה מגיע לארץ?

אבישי ברוורמן: אני במקרה בקיא בזה כי אני עובד עם כספים.

אבישי ברוורמן: כלום! סכומים קטנים! רוב היהודים תורמים את הכל בחו"ל! היו פה עכשיו אלפי אנשים מהסוכנות.

אבישי ברוורמן: תאמינו לי, אנחנו מאבדים את העם היהודי, כי אנחנו לא נותנים לעם היהודי תוכנית פעולה רצינית.

אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים: בואו, תקימו דבר קטן.

אבישי ברוורמן: בואו נחזור לדרך הציונית, נגיש תוכניות ונעבוד בצורה כזו.

אבישי ברוורמן: אני מדבר כאן דווקא כי אני מדבר היום יותר לילדים צעירים, הזמנתי את בית הספר הריאלי שיבוא לבאר שבע ולשדה בוקר, התפילה שלי שנשנה את דרכנו.

אבישי ברוורמן: אמר פעם חתן פרס נובל פריימן, מהגדולים ביותר שהיה, איך צריך לנהל.

אבישי ברוורמן: הוא אמר שלא כל דבר יודעים, אין פתרון לכל בעיה, אבל אם יש צוות שבו ישנו מנהיג ומסביב ישנם אנשים רציניים שטובת העניין לפניהם, פתאום מוצאים את הפתרונות לכל הבעיות.

אבישי ברוורמן: יש ספר שאני ממליץ לאזרחי ישראל לקרוא שנקרא "גלגל התנופה".

אבישי ברוורמן: לקחו בארצות הברית ועשו את הסקר הגדול ביותר ב-30 השנה האחרונות על חברות שהיו חברות בינוניות והפכו לחברות המצליחות ביותר.

אבישי ברוורמן: אתם יודעים מה מצאו עליהן?

אבישי ברוורמן: את הדברים אנחנו למדנו במוסר היהודי, הדברים הפשוטים ביותר.

אבישי ברוורמן: המנכ"לים לא היו אותם אלה שראיתם שהצטלמו בכל מקום, חלק מהם הביאו לשחיתות בארצות הברית עם כל המשכורות שלהם והצורה שעיוותו דברים, וגם בארץ.

אבישי ברוורמן: היו אנשים רציניים, צנועים, שמסביבם בחרו את האנשים הטובים, הייתה עבודת צוות, הייתה התמקדות אבן על אבן על אבן, והם הצליחו.

אבישי ברוורמן: פתאום אתה רואה שהדרך הישנה היא הדרך האמיתית, למרות שבטווח הקצר העיתונות מביאה לנו הרבה מאוד נביאי שקר שאחרי זה קורסים.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לחזור לדרך שבה התחלנו.

אבישי ברוורמן: העולם הוא גלובלי, הוא אחר, יש לנו מגבלות אחרות, אי אפשר לעבוד בצורה הישנה, אבל השוק הפרטי חייב להיות משולב עם דרך חדשה.

אבישי ברוורמן: אני מודה ליו"ר ועדת הכלכלה שנתן לי את ההזדמנות להופיע בפניכם, אני מאמין גם שעם עוד קול ועוד כוח, אם נחבר את הדרך הזו יחדיו, לדעתי בשנים הקרובות ובשנה הזו נתחיל בפריצת הדרך בנגב ובגליל, שהיא תתחיל להוביל את השינוי הכלכלי החברתי בישראל, ואני בטוח שראשי המדינה מעונינים בזה ואני בטוח שמנהיגי הכנסת מעונינים בזה.

אבישי ברוורמן: אנחנו צריכים לשנות את צורת העבודה ואני מתחייב כאן להציג תוך חודשיים תוכנית ברורה בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: לגבי הקמת ועדה - אתם יודעים מה אומרים בנגב על ועדה?

אבישי ברוורמן: ועדה, רבותיי, עם כל הכבוד לחברי הכנסת, הוקמה יום אחד כדי לאפיין וליצור סוס.

אבישי ברוורמן: הוועדה עבדה הרבה שנים וכך נולד הגמל.

אבישי ברוורמן: זה הסיפור בנגב.

אבישי ברוורמן: לא אספר כאן, לפני ח"כ שמחון ווילן, ש-75% מהחלטות הממשלה, לאחר ההחלטה לא קורה איתן כלום, ומתוך 25% ההחלטות שמוחלטות רק אחוז קטן עובר לביצוע.

אבישי ברוורמן: המטרה שלנו היום היא ביצוע.

אבישי ברוורמן: לכן אני מתחייב גם בפניך, אנחנו נתייעץ בעזרתך ובעזרת החברים איך לחבר כוחות שהביחד יעבוד כדי שאנחנו באמת נתחיל להיות רציניים.

אבשלום וילן: אני רוצה להודות לפרופ' אבישי ברוורמן על החזון.

אבשלום וילן: שמעתי אותו כבר הרבה פעמים וכל פעם הוא רק משתבח, אך כמו שהוא אמר - בסופו של דבר נבחנים במעשים ולא בדיבורים.

אבשלום וילן: בדרך כלל אנחנו נוהגים לומר את זה על ראש הממשלה, שכבר שלוש שנים הוא מייצר ספינים אבל דבר לא קרה, אבל אם אנחנו עושים דיון קצת יותר לעומק צריך להודות ביושר, ללא כל קשר להשקפה פוליטית: הכלכלה הישראלית בשלוש השנים האחרונות מתכווצת.

אבשלום וילן: כל שנה מאבדים אותו סדר גודל של 5%, בשלוש שנים הפסדנו 15% כתוצאה מהמצב הפוליטי.

אבשלום וילן: בלי שפה משהו ישתנה אין משאבים.

אבשלום וילן: התקציב שאנחנו צריכים לאשר ב-31 בדצמבר הוא יותר קטן, גם נומינלית וגם ריאלית, מתקציב שנת 2000 בסדר גודל הזה, של 15%.

אבשלום וילן: לכן יש בעיית מקורות מאוד רצינית.

אבשלום וילן: במקרה, ביום שני הייתי כמה שעות בשטחים בסיור במאחזים הבלתי חוקיים.

אבשלום וילן: לא יעזור כלום, אתה רואה יישובים שלא אישרה הממשלה שנסללים אליהם כבישים וקמים בהם בתים.

אבשלום וילן: כאתה לוקח את ה-60-70 מיליארד דולר שמדינת ישראל השקיעה באזורים שכל ילד יודע שבסופו של דבר ניפרד מהם אתה מבין את גודל האסון הדמוגרפי, הכלכלי, והחברתי שעשינו ב-30 שנה האחרונות.

אבשלום וילן: אז אפשר בשבוע הבא ללכת לבקש סליחה מבן גוריון, השאלה היא לא מה היה אלא מה יהיה.

אבשלום וילן: בלי להגיע לראשית פתרון פוליטי יהיה קשה להתקדם, אבל פתרון פוליטי הוא תנאי הכרחי לא מספיק.

אבשלום וילן: צריך יהיה, בסופו של דבר, לעשות שינוי אמיתי במשאבים.

אבשלום וילן: פה ישנה בעיה מבנית, שאני עוד לא מצאתי דרך לשבור אותה.

אבשלום וילן: אנחנו מאוד אוהבים לתקוף את פקידי האוצר אבל הם לא הבעיה, הבעיה היא הממונים שלהם, המחליטים.

אבשלום וילן: אם בתוכנית הקיצוצים הנוכחית הולכים ומורידים את מספר החממות הטכנולוגיות בחצי ובנגב אנחנו יודעים מה עושות החממות, כל מה שתיארת פה, זה טירוף מוחלט! אני מדבר עכשיו מבחינת קפיטליזם נטו - אין מנגנון יותר נכון מהבחינה הקפיטליסטית הטהורה כמו המדען הראשי וכמו החממות.

אבשלום וילן: הולכים את שני הדברים האלה לחתוך ב-50% במקום להשקיע ולהגדיל.

אבשלום וילן: הולכת לקום רשת רכבות אדירה, 24 מיליארד ₪ ביקשו בוועדת הכספים בהתחייבות לחמש שנים.

אבשלום וילן: הלוואי.

אבשלום וילן: אבל אנחנו רואים את קצב הביצוע, כמה זמן עד שהדברים האלה יקרו.

אבשלום וילן: שאלתי אתמול את שר התחבורה מתי תהיה רכבת תחתית בתל-אביב.

אבשלום וילן: לפני שנתיים שר התחבורה הקודם אמר בשנת 2012, עכשיו עברו שנתיים, זה זז ל-2014.

אבשלום וילן: אבל את בעיות התשתית לא מצליחים לפתור, כתמיד.

אבשלום וילן: דיברת פה על התפלת מים - היה דיון בוועדה הזאת לפני שבוע מדוע החלטות ממשלה משנת 2000 על ביצוע התפלת מים של 300 מיליון קוב לא יוצאות לדרך, אם יהיה 100 מיליון קוב בעוד שנתיים, ואתה עמדת בראש ועדה שב-95' שמה את המספרים ואמרה בדיוק כמה יצטרכו ב-2005.

אבשלום וילן: המערכת של קבלת החלטות בישראל היא מערכת דפוקה, תסלחו לי על הביטוי.

אבשלום וילן: הראייה של משרד האוצר היא תמיד ראייה גזברית ולא ראייה כלכלית.

אבשלום וילן: הם עושים תמיד את חשבון תזרים המזומנים בשנה נתונה.

אבשלום וילן: ראה מה קורה בהתפלת מים - אחרי שהתקבלו החלטות, איזה בירוקרטיות ומניירות עושים כדי להפיל את היזמים וכדי לחזור לפטנט המוכר והידוע: "בואו נעלה את מחיר המים, הביקושים ירדו ונהיה כמו ירדן".

אבשלום וילן: הרבה יותר קל לקחת את כולם לעמאן, לראות את כל המדבר ולשאול אם זה מה שאנחנו רוצים.

אבשלום וילן: עזבו אותי מחקלאות ומהכל, האם אנחנו רוצים שהמצב יהיה ככה?

אבשלום וילן: מופיע אצלנו שר האוצר עכשיו חדשות לבקרים, יש לו חזון חדש - מסילת רכבת מאילת לאשדוד.

אבשלום וילן: מאה אחוז.

אבשלום וילן: שאלתי אותו: "ואתה עם מצרים כבר דיברת?

אבשלום וילן: אתה מבין שנכנסים פה למלחמת עולם עם מצרים?

אבשלום וילן: " זה "זניח".

אבשלום וילן: זה כמו עם ההסתדרות - קודם מנצחים ואחרי זה חוזר השכל להתיישב לדבר כדי להגיע להסכמות כי אי אפשר לריב עם כל העולם כל הזמן, 'ככה לא בונים חומה'.

אבשלום וילן: אז מה אם תאצ'ר בנתה מסילה כזו?

אבשלום וילן: אין לה שלוש שנים אינתיפאדה.

אבשלום וילן: אפשר לעשות משהו בחברה הישראלית בלי סולידריות?

אבשלום וילן: אז לצערי גם עם שר האוצר וגם עם ראש הממשלה פעם אחרי פעם צריך לרמת היסודות.

אבשלום וילן: אנחנו, בוועדה הזאת, דוחפים ככל אשר לאל ידינו.

אבשלום וילן: רק אתמול דיברנו על כך שמצאו 3 מיליון ₪ אחרונים "מאוד חשובים" לפרק את הרשות לפיתוח הנגב ואת הרשות לפיתוח הגליל.

אבשלום וילן: יוציאו לנו את העז בסוף, יעשו לנו טובה.

אבשלום וילן: אבל המשאבים הגדולים לא יגיעו.

אבשלום וילן: אני חושב שכל התוכנית הזאת שדיברת עליה, עם הסוכנות, אם היא תקרום עור וגידים היא חשובה.

אבשלום וילן: אני חושב שאנחנו בוועדה, גם כחברי כנסת וגם בוועדה הזאת, נעשה כל מאמץ לדחוף את זה קדימה, נעשה כל מאמץ לשנות את סדר העדיפויות כבר בתקציב הנוכחי ואני חושב שארבעת חברי הכנסת שנמצאים פה יתנו יד לכל מהלך של שינוי סדר העדיפויות הלאומי לגליל ולנגב.

אבשלום וילן: יהיה לי ויכוח פוליטי קצת עם יחיאל חזן, אבל אני מניח שבסופו של דבר נסתדר.

שלום שמחון: אם הנתון שנאמר פה נכון, והוא כנראה נכון, לגבי הביצוע של החלטות הממשלה, ויש נוהל תקין בממשלה של קבלת החלטות, כל שר מקבל אחת לפרק זמן מסוים דו"ח שבו צריך לדווח אם הוא ממלא אחר החלטות הממשלה, מה הוא עשה ולמה הוא לא עשה.

שלום שמחון: זאת אומרת, אם במזכירות הממשלה אי פעם ירצו לבדוק כמה החלטות בוצעו אני מניח שאפשר לבדוק את זה ואני כמעט משוכנע שזה לא רחוק מהאמת.

מל פולישוק-בלוך: כמה היה המספר?

אבישי ברוורמן: אפרים הלוי, ראש המוסד לשעבר, היה אצלי שלשום בכינוס עניין ציבורי והוא הביא את המספר.

אבישי ברוורמן: 75% מהחלטות ממשלת ישראל אחר החלטה בכלל לא מתקדמות.

אבישי ברוורמן: מתוך ה-25% שמתקבלות אחוז קטן מגיע לביצוע.

שלום שמחון: הבעיה השניה, לדעתי, היא שגם הכנסת מתרוקנת מתוכן.

שלום שמחון: כשהכנסת מתרוקנת מתוכן החיבור הזה של ממשלה שלא עושה וכנסת מתרוקנת מתוכן שלא מסוגלת לפקח על הרשות המבצעת זה מתכון קטלני לכישלון.

שלום שמחון: צריך להגיד את האמת - כל אחד מאתנו רואה מה קורה פה כל יום.

שלום שמחון: במקרה הטוב מספר ועדות מצומצם עובד חזק ומנסה לקדם את מה שעוד נותנת לו הממשלה לקדם והכנס נסגרת די מוקדם.

שלום שמחון: ח"כ וילן, זו לא הכנסת הראשונה שהיינו בה, אתה יודע את האמת.

שלום שמחון: זה בין היתר כיוון שהיה פה מהלך של חלק מהפקידות המקצועית לנשל א הכנסת מהסמכויות שלה.

שלום שמחון: זה קורה כל בוקר.

שלום שמחון: אנחנו עובדים עכשיו על רפורמה ברשות הדואר, אחרי שהרפורמה הזאת תעבור אין לכנסת יותר מה להגיד בתחום הזה, כמו שכמעט אין לה כבר מה להגיד גם בתחומי התקשורת האחרים.

שלום שמחון: כשאתה כבר רוצה לקחת אחריות אומרים לך שאתה מתערב ועושה תפקידים שאין לך.

שלום שמחון: בסופו של דבר יש פה בעיה מבנית אדירה שהולכת ונוצרת במבנה השלטוני במדינת ישראל בלי שנרגיש, ואז התסכול הרבה יותר גדול.

בני שריג: שתי שאלות לפרופ' ברוורמן: אם הבנתי אותך נכון היום, ואמרת את זה גם במפגש שהיה לנו בסוכנות, אתה מדבר בעצם על תוכנית שהעקרונות שלה דומים לנגב ולגליל.

בני שריג: בכל זאת, אני חושב שאם הדגש הוא על היישומיות שלה חשוב מאוד להתייחס למאפיינים השונים.

אבישי ברוורמן: אמרתי את זה בתחילת דבריי.

בני שריג: שאלה שניה: נדמה לי שנדבך חשוב בתוכנית הזו יהיה התייחסות לשינוי ארגוני מהמצב שנמצא היום, כי היום, גם בגליל וגם בנגב, כשמדברים על דברים גדולים ועל דברים קטנים, עולים לרגל לירושלים.

בני שריג: אין ממשלת הנגב וממשלת הגליל שרואה את המרחב, את האזור, את אותה צפון קרוליינה, כדי לקבל החלטות ברמת צפון קרוליינה.

בני שריג: אני חושבת שהתוכנית הזאת, חייב להיות בה נדבך של שינוי, מהפכה מבנית.

אבישי ברוורמן: תודה, אני אתייחס לזה.

מל פולישוק-בלוך: אני מתנצלת שאיחרתי, הסיבה הייתה משום שקיימתי דיון, כנראה קצת דומה, בוועדת הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי מוועדת הכנסת, שאמונה על אופן התנהלות הכנסת, לקיים דיון על אופן קבלת ההחלטות בכנסת.

מל פולישוק-בלוך: זה היה בדיוק הנושא שניסיתי להוביל עכשיו בוועדת הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: לא שהופתעתי מהתוצאה, כי זה היה ברור, אבל אפשר לומר ששוב התאכזבתי.

קריאה: אם לא נסכים כולנו שאנחנו לא עושים אז זה "בסדר", כאילו כולנו עושים.

מל פולישוק-בלוך: לא שמעתי את כל ההרצאה של פרופ' ברוורמן, אך את סופה שמעתי ואני רוצה להתחבר לסופה וגם למה שנאמר על ידי חברי.

מל פולישוק-בלוך: לגבי החלטות בכנסת: אנחנו מקבלים כאן החלטות כאשר אנחנו ניזונים בעיקר מאנשי פקידות הממשלה, אפילו לא מהשרים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה להתבטא בחריפות יתירה, כפי שעשה ידידי דוד טל שגם היה שם, אבל מתעים אותנו.

מל פולישוק-בלוך: מתעים אותנו ביודעין ובכוונה ונותנים את האינפורמציה שרוצים שאנחנו נדע, כך שגם אם היא לא שקרית היא בוודאי לא כל האמת.

מל פולישוק-בלוך: לפעמים אנחנו מקבלים נתונים מגוף אחד בממשלה שאומר לנו 'שחור' והשני אומר לנו 'לבן' והמרחק הוא כמו מזרח ממערב.

מל פולישוק-בלוך: זה דבר בסיסי ראשון.

מל פולישוק-בלוך: אני השתדלתי, לפני שהגעתי לכנסת, ללמוד כמה דברים בחיים, גם באקדמיה וגם מפעילות בחיים, כדי לבוא הנה עם כלים.

מל פולישוק-בלוך: דבר בסיסי שלמדתי הוא איך מתנהל שלטון במשטר דמוקרטי, כמו למשל הפרדת רשויות.

מל פולישוק-בלוך: אז מסתבר שמה שלמדתי הוא תיאורטי לגמרי וכנראה הוא באמת שייך רק לאוניברסיטה.

מל פולישוק-בלוך: אין הפרדת רשויות במדינת ישראל ואם מישהו חושב שיש אז הוא טועה לחלוטין! אנחנו לא מחוקקים את החוקים, ממשלת ישראל מחוקקת את החוקים! חד משמעית.

מל פולישוק-בלוך: לדעתי זה לקוי בצורה בלתי רגילה.

מל פולישוק-בלוך: וחבריי יושבים שם, ראש הסיעה שלי הוא ראש ועדת השרים לענייני חקיקה.

מל פולישוק-בלוך: אין לי טענות אליו, אלא טענות לשיטה.

מל פולישוק-בלוך: השיטה לא נכונה.

מל פולישוק-בלוך: כשאתה ח"כ בקואליציה אתה עוד יותר מרגיש את זה.

קריאה: בעולם המערבי זה עוד יותר קיצוני.

מל פולישוק-בלוך: אם הממשלה מחוקקת חוקים אולי כל המנגנון הזה שנקרא "כנסת" סתם משבש לנו את המשאבים במדינה כי הוא באמת עולה המון כסף.

מל פולישוק-בלוך: לגבי קבלת החלטות בממשלה, אני לא יודעת את הספרים אבל אני מסכימה איתך.

קריאה: אני כבר מעבר לביקורת, לכן אני רוצה רק פעולות קונסטרוקטיביות.

קריאה: אני לא אשנה פה לא את הכנסת ולא את הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: כיו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה שמנסה להוביל את הרעיון של השקעה בכל מנועי הצמיחה הידועים של היי-טק, מדע, טכנולוגיה והדברים שבאמת יכולים בטווח הקצר, כבר השנה, להוביל פה לצמיחה ולמקומות עבודה בהיקף של עשרות אלפים, אמרתי לעצמי שכשמדברים על מנהיגות, מי זה מנהיג?

מל פולישוק-בלוך: ראש הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: אז אני אנסה לקבוע את ראש הממשלה ואשכנע אותו לקבל החלטת ממשלה.

מל פולישוק-בלוך: אפילו בדקתי כבר איך אפשר, התייעצתי עם מומחים וגיבשתי תוכנית עבודה לממשלה איך להוביל לצמיחה כלכלית במדינת ישראל באמצעות ההיי-טק, או המדע, או הטכנולוגיה, תקראו לזה באיזה שם שאתם רוצים.

מל פולישוק-בלוך: תוכנית עם נתונים ומספרים ברורים איפה ומה צריך לעשות.

מל פולישוק-בלוך: בין היתר חממות טכנולוגיות ומדען ראשי, הדברים ידועים, אני לא ממציאה את הגלגל, אני רק משלימה את התמונה.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי בואו נקבל החלטת ממשלה.

מל פולישוק-בלוך: דיברתי עם מנכ"ל ראש הממשלה, אמרתי לפחות שראש הממשלה יתחיל לדבר על זה ברמה האסטרטגית.

קריאה: כמו שמעון פרס.

מל פולישוק-בלוך: אמרת את זה.

מל פולישוק-בלוך: בהחלט כן.

מל פולישוק-בלוך: על מדינה, על מדינת מדע, על היי-טק, על דברים שיכולים להוביל אותנו קדימה.

מל פולישוק-בלוך: התייאשתי מזה גם.

מל פולישוק-בלוך: ולמה?

מל פולישוק-בלוך: כי גם אם הממשלה תקבל החלטה, הרי כמו שאתה אומר, היא לא תבצע, אז למה להתאמץ?

מל פולישוק-בלוך: אני אגיד לכם יותר מזה - לא רק הח"כים מתלוננים.

מל פולישוק-בלוך: אני יושבת עם שרים וגם הם מתלוננים.

מל פולישוק-בלוך: הם גם לא קובעים היום בתקציב של המשרד שלנו.

מל פולישוק-בלוך: אגף התקציבים, שתמיד היה דומיננטי, היום הוא לא רק דומיננטי, היום הוא מנהל את המדינה מההתחלה ועד הסוף.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת ואומרת את המשפט הזה בכל ישיבה - להסתכל על מדיניות של מדינה דרך החור של הגרוש זו טעות חמורה.

מל פולישוק-בלוך: כך לא קובעים עתיד של מדינה, לא דרך השורה התחתונה במאזן, אני מאוד מצטערת.

מל פולישוק-בלוך: מדובר כאן על דברים מאוד בסיסיים.

מל פולישוק-בלוך: אני שמחה שמתקיים כזה דיון כי זה דבר שבמהות של מדינת ישראל ולכן חשוב שנדבר על זה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכל ההערות.

אבישי ברוורמן: הצטרף אלינו גזבר הסוכנות, שי חרמש, שהוא שותף לכל המהלכים שדיברתי עליהם.

אבישי ברוורמן: אני אומר פה לכל חברי הכנסת - אני כבר לא נאיבי, אני מכיר את המערכות.

אבישי ברוורמן: אתם בוכים על כך שהמערכות בישראל לא עובדות.

אבישי ברוורמן: זה חלק מהבעיה הציונית והתפקודית שציינתי בתחילה.

אבישי ברוורמן: לא באתי כאן לעוד מסדר להגיד איך התדרדר התפקוד בישראל ולדבר על כל הבעיות.

אבישי ברוורמן: אתם בעצם באים ומדברים על עצמכם ואני, מה אני יכול להגיד?

אבישי ברוורמן: השאלה שלי היא איך אני וחבריי עושים מהלך שבו הממשלה עוזרת לנו אבל אנחנו מצליחים להשיג משאבים נוספים, כי אם אני הייתי בא לכאן לאור מה שקיים ורק מצפה לממשלה אז ברור שהדברים הגדולים לא יקרו.

אבישי ברוורמן: זה כתשובה כללית, אך ח"כ פולישוק אמרה את הדבר המרכזי, ואתייחס פה לדוגמה מסוימת.

אבישי ברוורמן: תסלחו לי אם אני מביע ביקורת קלה, המטרה שלי היא קונסטרוקטיבית.

אבישי ברוורמן: משמאלי יושב חבר ותיק שלי, ח"כ רן כהן, שעוד כשהייתי בתפקיד ניהול בבנק העולמי היה בא לדבר איתי על תהליך השלום.

אבישי ברוורמן: המדע והטכנולוגיה חייבים להוביל את ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אבל סליחה, היו"ר בכנסת ישראל חושב שלא צריך את זה.

מל פולישוק-בלוך: זה אבסורד.

אבישי ברוורמן: בסדר, אני לא יכול לשנות את הכנסת, אני אומר מה אני מציע ואיך אני יכול לעזור, לא תפקידי כרגע לסדר את הכנסת.

אבישי ברוורמן: בנינו בנגב את המחולל, אוניברסיטת בן גוריון והמכללה הטכנולוגית, זו מעצה מבחינת כוח, זה המחולל לתעסוקה איכותית.

אבישי ברוורמן: יש גם את המכללה בספיר, היא פחות טכנולוגית, אבל יש שם עוד אנשים.

אבישי ברוורמן: בנינו את זה, הכנו, לא דיברנו על נקודה של דיבורים.

אבישי ברוורמן: בנינו, עשינו והכנו ויש לנו את המנוף.

אבישי ברוורמן: כי בכל דבר בחיים, או שאתה מוצא את המנוף שעושה לך את השינוי או שתמשיך עם המדיניות הזאת שכל אחד מחלק, וישראל תהיה מתחת לאירלנד וסינגפור ולכל המדינות כי היא מאבדת את מקומה בעולם המערבי המוביל.

אבישי ברוורמן: לכן הערה לגבי המדע והטכנולוגיה - ידידי, ראש הממשלה אריאל שרון, הניח את אבן הפינה למכון הלאומי לביוטכנולוגיה בנגב לפני כשלוש שנים.

אבישי ברוורמן: 'אין אומרים שבחו של אדם בפניו' אבל בכל זאת אומר - לפני 4 שנים, כשח"כ רן כהן היה שר המסחר והתעשייה, ישבתי בכינוס בדבוס בו אני מופיע ככלכלן, וידידי הבנקאי הפרטי הגדול היום בעולם, אדגר דה פיצ'וטו, שהקים התחלה של מכון, אמר לי: "בוא נשב עם השר".

אבישי ברוורמן: קראתי לשר רן כהן (כתוארו דאז), שהוא תמיד ענייני ופועל לטובת העניין, ואמר המיליארדר דה פיצ'וטו: "אני אשים כסף, בוא נקים מכון לאומי לביוטכנולוגיה".

אבישי ברוורמן: לקחנו והשגנו את ארבעת האנשים המובילים בעולם שציינתי קודם - אחד חתן פרס נובל, אחד הוא ראש המחלקה באוקספורד, אחד המציא את התרופה הנמכרת בעולם, אחד היה ראש המכון הגדול ביותר לסרטן בארצות הברית - שהחברה האל'ה, ב-15 בינואר, מקימים את המכון הגדול ביותר לביוטכנולוגיה עבור בוש, בווסט פאלם ביץ'.

אבישי ברוורמן: הוא שם 200 מיליון והנשיא הוסיף עוד 200 מיליון, סה"כ 400 מיליון דולר.

אבישי ברוורמן: אני עשיתי את עבודתי, עוד מספר אנשים גדולים בארץ שמו את זה.

אבישי ברוורמן: אני מעריך את ראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: שר המסחר הגדיר, באבן הפינה היה שר המדע, היה ראש הממשלה והיו כולם.

אבישי ברוורמן: אני מקבל מכתבים כל הזמן מאותו יהודי ששואל איפה ממשלת ישראל.

אבישי ברוורמן: אמרתי קודם שאם הייתי בסינגפור וטייוואן אני לא הייתי צריך לרוץ אחרי זה, ממשלת ישראל הייתה רצה אחריי, באירלנד אמרו לי: "אם יש עליך את המעצמה הזאת נשפוך עליך כסף", כי זו הדרך היחידה.

אבישי ברוורמן: כמו שבוש עושה בפלורידה, כמו שבאולבני, שהיא הבירה של מדינת ניו-יורק, שהיתה מקום שכוח אל כמו באר שבע, שמים מיליארד דולר והופכים אותה לבירה טכנולוגית.

אבישי ברוורמן: זו רק החלטה.

אבישי ברוורמן: אני לא מצפה היום, עם כל הכאב, שממשלת ישראל תעשה מהלכים ענקיים, כי אנחנו בעתיד יכולים להפסיד את כל הנוער המופלא שלנו.

אבישי ברוורמן: ההתחייבות שלנו כאן, ח"כ וילן, שאנחנו נכין תוכנית עכשיו מול משקיעים ומול האוצר, שתכלול את כולם ותעשה את הניסיון לפריצת דרך, כי אם אין פריצת דרך אנחנו נמשיך פה לדבר.

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים לעורר את הדמיון בעולם, כי יש לנו את זה, אבל אנחנו לא מעוררים את הדמיון בעולם, אנחנו באים בשיחות כלליות וכסף לא מגיע לכאן.

רן כהן: הפתרון האדיר בפרוייקט שיזם פרופ' ברוורמן היה שבעצם היו אמורים להיות מושקעים מיליארדים מהעולם במינוף ישראלי כדי להפוך את הנגב למרכז עולמי בתחום הביוטכנולוגיה.

רן כהן: זה דבר אדיר!

אבישי ברוורמן: זה יקרה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעשה את התוכנית הזאת.

אבישי ברוורמן: לגבי הנגב, הפתרון שהוצג ברור, הוא יכלול את כולם, אבל ברור שהוא יעבוד, קודם כל נעשה אותו ואז נכניס את כל הוועדות והדברים.

אבישי ברוורמן: לגבי הגליל, כפי שציינת, הבעיה יותר מורכבת וצריך לחשוב איך עושים את זה.

אבישי ברוורמן: לגבי מבנה ארגוני - כמו שאת הכנסת לא משנים ואת הממשלה לא משנים אני לא רואה היום איך משנים מבנה ארגוני.

אבישי ברוורמן: אם ישראל הייתה מדינה שרוצה לפעול כמו סינגפור או כמו צפון קרוליינה, שהייתה מקום שכוח אל והיום היא מובילה בעולם, היה לה מושל הנגב והיה לה מושל הגליל, שהיה עובד על כל התחומים, כי אם אין מנהיגות ואין צוות אז אנחנו חיים באותה הדרך שהפוליטיקאים קונים כל אחד בחמישה גרוש וכל אחד מוכרח להציל את המפעל שלו, אז הוא מציל אבל אין פריצת דרך.

אבישי ברוורמן: לא יהיה מושל הנגב ולא יהיה מושל הגליל, אבל דה פקטו, אם נתחבר ביחד, נחבר את הגורמים ונרוץ בעולם להביא משקיעים, ויש לנו את כוח האדם, בואו נביא משקיעים והממשלה תיתן את הטבות המס הגדולות ביותר שראו פה בהיסטוריה באזור גדול, בנגב ובגליל, ונציג תוכנית שמאחוריה יש אנשי ביצוע ולא נחזור לאותן שיחות.

אבישי ברוורמן: לדעתי זה המאמץ שאני מוכן להשקיע ואני זקוק לתמיכה שלכם.

אבישי ברוורמן: אם נשב פה עוד כמה שנים ונבכה ככה אז איבדנו את זכות הביצוע שלנו, אין לנו מקום יותר, אנחנו לא מסוגלים לבצע, אנחנו לא רציניים ונפסיד גם את התמיכה היהודית בעולם.

שלום שמחון: תודה לפרופ' ברוורמן על השיחה המרתקת.

אבישי ברוורמן: התפילה שלי שאנחנו נקים בארץ אנשים רציניים, לא משנה אם מהליכוד או מהעבודה.

אבישי ברוורמן: חסרה בארץ רצינות.

שלום שמחון: יש פה הצעה לא פוליטית - להכריז עליך כמושל הנגב.

שלום שמחון: אני מאוד מודה לך, אנחנו נחכה לתוכנית הכלכלית שמורכבת על ידך ונשמח לקדם אותה בוועדת הכלכלה, גם בחקיקה וגם בסיוע.

שלום שמחון: תודה.