ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 433, 2005-06-21 11:00

אמנון כהן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: על סדר היום בניית מסלול ייחודי ליזמים במהלך השנתיים הראשונות להקמת עסק במטרה לעודד פתיחתם של עסקים קטנים ובינוניים, וזאת במסגרת יום העסקים הקטנים והבינוניים שעליו הכריזה הכנסת.

אמנון כהן: לפני כשבוע ישבנו פה ודנו בנושא אחר שקשור לתחום הזה, ושמענו על הפעילות הנרחבת של מט"י ושל הרשות שנעשית בתקציב מאוד מאוד מצומצם.

אמנון כהן: אנחנו כמובן נסייע בתחום הזה.

אמנון כהן: כתבנו מכתבים לשרים הקשורים בנושא כדי שהם יארגנו את התקציבים הנדרשים לתחום זה, כך שיותר ויותר אנשים ומשפחות יוכלו להתפרנס בתחום הזה בצורה מכובדת.

אמנון כהן: חשוב לנו לקדם את היזמות העסקית, את מט"י במדינת ישראל, כי אנחנו יודעים שכ-60% מכוח העבודה שהם 96% מכלל העסקים בישראל, הם עסקים קטנים ובינוניים.

אמנון כהן: אנחנו יודעים שהאבטלה בארץ גואה.

אמנון כהן: שר האוצר מדבר על צמיחה כל הזמן.

אמנון כהן: אין ספק שאם היו משקיעים יותר בתחום הזה אז גם העסקים הקטנים והבינוניים היו פורחים.

אמנון כהן: אנחנו רואים שלא רק שאין השקעה מספיקה בתחום הזה, אלא שהעסקים הקטנים והבינוניים סובלים ממחנק אשראי וזאת בניגוד לעסקים הגדולים שמקבלים אשראי מבלי להציג תמיד בטחונות.

אמנון כהן: עסקים קטנים שזקוקים לסכום של 15-20 אלף שקלים כדי להחזיק מעמד ולשרוד, צריכים למשכן את הבית שלהם.

אמנון כהן: זוהי בעיה קשה.

אמנון כהן: אני פרסמתי מספר מאמרים בנושא.

אמנון כהן: אני גם מכין הצעת חוק שתיתן עידוד לעסקים קטנים בנושא האשראי.

אמנון כהן: זהו אחד הכלים שיש לתת לאותם אנשים שרוצים להמשיך ולהפעיל את העסק, מבלי לפחד ליפול מחר.

אמנון כהן: נמצאים איתנו פה מספר אנשים מהרשות לעסקים קטנים, וכן נציגים של ארגוני הנכים.

אמנון כהן: נמצאת כאן גם הד"ר מירי לרנר מאוניברסיטת תל אביב שעשתה מחקר בתחום הזה ברמה עולמית, ואנחנו נראה איך העסק הזה עובד בעולם, ומה אנחנו יכולים ללמוד מזה.

אמנון כהן: אני אבקש להשאיר כאן את המחקר הזה כי יכול להיות שהוא יסייע לי בהכנת הצעת החוק.

אמנון כהן: אני מבין שהרשות לעסקים קטנים היתה שותפה לעבודה שלה.

עמירם בוקשפן: אנחנו עשינו את זה יחד, וגם עזרנו במימון המחקר.

עמירם בוקשפן: הרשות הוקמה ב-1993 על-פי החלטת ממשלה.

עמירם בוקשפן: בישראל יש כ-400,000 עסקים, מהם כ-97% עסקים קטנים.

עמירם בוקשפן: הרשות הוקמה על מנת לסייע לעסקים הקטנים, אבל האמת היא שאנחנו מנסים לטפל ביחד עם הטיפול בעסקים הקטנים דרך הפריזמה של הבעיות המרכזיות של המשק הישראלי.

עמירם בוקשפן: בשנה וחצי האחרונות מאז שההנהלה החדשה היא בתפקיד, אנחנו לקחנו על עצמנו לטפל בבעיה הבוערת ביותר, בבעיית האבטלה.

עמירם בוקשפן: כלומר, פתיחת עסקים חדשים, מניעת קריסתם של עסקים שיש הצדקה כלכלית לקיומם הוא דבר שמוריד את האבטלה ומגביר את התעסוקה.

עמירם בוקשפן: זוהי הבעיה המרכזית שלנו כרגע.

דניאל אובז'נק: מהי ההגדרה של עסק קטן, בינוני וגדול?

דניאל אובז'נק: העסקים הקטנים משתדלים לא להיות גדולים.

עמירם בוקשפן: אני לא חושב שזה נכון.

עמירם בוקשפן: הרבה עסקים קטנים דווקא הפכו להיות גדולים במהלך השנים.

עמירם בוקשפן: הסיוע שלנו הוא בכמה תחומים ורובו נעשה באמצעות המט"ים השונים אם על-ידי חונכות, ייעוץ, הדרכה.

עמירם בוקשפן: אנחנו חושבים שהבעיה המרכזית של עסקים קטנים בישראל היא לא כל כך בעיית האשראי כמו בעיית יכולת הניהול.

עמירם בוקשפן: אם אתה נותן כסף למי שלא יודע לנהל אז זה good money after bad money.

עמירם בוקשפן: לכן, אנחנו משקיעים את מרב המאמצים שלנו בשיפור מיומנויות הניהול, וזה נעשה בעיקר המט"ים השונים.

עמירם בוקשפן: יחד עם זה, אנחנו גם שותפים בקרן לעסקים קטנים, ואנחנו גם פעילים בנושא של אוכלוסיות מיוחדות, טיפול באוכלוסיית נכים, מוגבלים, טיפול באוכלוסייה חרדית ובאוכלוסיית המיעוטים.

עמירם בוקשפן: אנחנו שמים דגש על כל הדברים האלה.

עמירם בוקשפן: יש לנו כמה נושאים שהיינו רוצים להדגיש בדיון, אבל אני מניח שאני אוכל להסביר את זה בהמשך.

אלי בן טאטא: מבחינתנו, כל עסק ולא משנה מה גודלו, נשען על ארבעה סוגי הון.

אלי בן טאטא: יש לו את ההון הפיזי התשתיתי, ההון הפיננסי, ההון החברתי וההון האישי.

אלי בן טאטא: לגבי ההון הפיננסי - הרשות לעסקים קטנים והמט"ים נשענים על קרנות חיצוניות בין אם זה קרנות ממשלתיות או קרנות פילנתרופיות.

אלי בן טאטא: כל הקרנות הקיימות היום הן מאוד מוגבלות ביכולות שלהן לעומת מה שקורה בכל העולם.

אלי בן טאטא: אנחנו די כבולים בנושא הפיננסי, ולכן קשה לנו יותר לטפל בעסקים קטנים.

אלי בן טאטא: הרבה פעמים יותר קשה להשיג הלוואה של 20 אלף שקל מלהשיג הלוואות יותר גדולות, כי הקרנות בדרך כלל לא אוהבות להתעסק עם כסף קטן.

אלי בן טאטא: זה מאוד בעייתי, זה הרבה כאבי ראש.

אלי בן טאטא: הנושא הזה הוא אקוטי כי הרבה מאוד מהעסקים הזעירים שפועלים מהבית או עסקים של אוכלוסיות מיוחדות, זקוקים לסכומים האלה להתחיל את דרכם העסקית.

אלי בן טאטא: החלק השני הוא הצד התשתיתי, כשתשתית יכולה להיות גם המיקום הפיזי של העסק.

אלי בן טאטא: כאן יכולות להיות בעיות ארנונה או נושאים רגולטורים שהעסק מתעסק איתם.

אלי בן טאטא: אחד הנושאים המרכזיים מבחינת הרגולציה הוא נושא המע"מ שצריך להיות ברוב המקרים משולם מראש ולא עם קבלת העסק את הכסף.

אלי בן טאטא: למעשה, הכסף הקטן מממן את המדינה או נותן אשראי למדינה בתהליך הזה.

אלי בן טאטא: החלק השלישי הוא ההון החברתי.

אלי בן טאטא: אתה צריך ליצור אווירה בסביבה כדי להוביל מהלך שבו העסקים יוכלו לפרוח.

אלי בן טאטא: קחו לדוגמה את נושא הצימרים בצפון שהתפתח לפני 15-20 שנים.

אלי בן טאטא: היום הנושא הזה מתפתח בדרום.

אלי בן טאטא: צימר לא יכול לחיות מבלי שכל האווירה משדרת תיירות, אטרקציות, ואת כל התמיכה שצריכה להינתן.

אלי בן טאטא: צריך לעשות פיתוח חברתי של כל האזור.

אלי בן טאטא: החלק האחרון הוא ההון האישי והוא פיתוח מיומנויות הניהול.

אלי בן טאטא: יש היום במדינת ישראל 25 מט"ים.

אלי בן טאטא: הם מטפלים ישירות בהון החברתי ובהון האישי.

אלי בן טאטא: ההון הפיננסי וההון התשתיתי נשענים על מערכות יותר חיצוניות, והמט"ים פחות שולטים על זה במישרין למרות שהם נותנים את השירות.

אלי בן טאטא: המטרה היא שבעל עסק שמגיע למט"י לא צריך להתרוצץ בין כל התוכניות והפרויקטים הקיימים, אלא המט"י יודע מהם הדברים הרלוונטיים לאותו עסק ומה הדברים שלא רלוונטיים.

אלי בן טאטא: ברוב המדינות בעולם, בין אם זה באירופה או ארצות-הברית, נחקקו מזה הרבה מאוד שנים חוקים בכל נושא העסקים הקטנים.

אלי בן טאטא: אנחנו עשינו בדיקה של כל החוקים שקיימים במדינת ישראל, וראינו כי צמד המילים "עסק קטן" לא מופיע באף חוק שקיים במדינת ישראל עד כמה שאנחנו יודעים.

אמנון כהן: האם אין הגדרה לעסק קטן ולעסק בינוני?

עמירם בוקשפן: לנו יש את ההגדרות שלנו, אבל הם לא עברו בחקיקה.

עמירם בוקשפן: אנחנו מטפלים עכשיו בכך שזה יעבור בחקיקה.

אמנון כהן: למה אתם עושים את זה רק עכשיו, אתם הרי הוקמתם בשנת 1993?

עמירם בוקשפן: אף אחד מאיתנו לא היה ברשות בשנת 1993.

עמירם בוקשפן: אני נמצא שם מפברואר 2004.

דוד טל: האם אנחנו דומים לשאר העולם מבחינת האוכלוסיות השונות?

דוד טל: כאן יש אוכלוסיות שונות ומגוונות כמו: דתיים, חרדים, מיעוטים, עולים.

דוד טל: אם אין מכנה משותף באנלוגיה ובהשוואה לכול העולם, אז כל ההשוואה לעולם לא מעניינת אותי.

עמירם בוקשפן: מבחינת החשיבות של העסקים הקטנים בכלכלה, ומבחינת אופי הכלכלה של כלכלת תחרות, אנחנו כמו כל כלכלת המערב שבה העסקים הקטנים הם עמוד השדרה והאלמנט החזק ביותר בכלכלה.

עמירם בוקשפן: לכול מדינה יש את הייחודיות שלה, אבל לא בכלי הסיוע.

אלי בן טאטא: אנחנו לא קוראים לאנשים שעולים לארץ מהגרים אלא עולים וזאת כי אנחנו רוצים לקרוא להם כך.

אלי בן טאטא: אבל, ארצות-הברית, קנדה וישראל הן מדינות מהגרים, ויש ביננו הרבה דברים משותפים.

אלי בן טאטא: הן מתמודדות עם אותן בעיות.

אלי בן טאטא: מהגר שעובר למדינה אחרת עוזב את החברים, המשפחה.

אלי בן טאטא: התרבות, העבודה, והשפה שלו, והוא מתחיל את הכול מחדש.

אלי בן טאטא: אחרי שהוא עשה שינוי כל כך דרסטי בחייו, בטוח שבשבילו הקמת עסק היא לא דבר כל כך מסובך.

אבי פייגנבוים: חשוב לציין שאנחנו עוזרים לאנשים להתפרנס.

אבי פייגנבוים: נכון שיש אנשים שמתפרנסים מעבודה אצל מישהו, ויש כאלה שרוצים להיות "המישהו".

אבי פייגנבוים: כסף הוא חשוב, אבל הדבר הכי חשוב הוא לדעת מה לעשות עם הכסף.

אבי פייגנבוים: רוב הכשלים העסקיים הם לא בגלל כסף או לא בגלל שאין כסף, אלא בגלל שלא יודעים איך לנהל נכון את העסק לא בהיבט השיווקי, לא בהיבט התפעולי ולא בהיבט המיומנויות בניהול הפיננסי כמו איך לדבר עם הבנק.

דוד טל: האם אין לכם תפקיד בנושא הזה?

אבי פייגנבוים: אנחנו בדיוק הזרוע של הרשות שמבצעת בשטח את העבודה הזאת.

אבי פייגנבוים: כמו למשל, ללמד בעל עסק איך לתמחר את המוצר, אבחון הצרכים, מסקנות, תוכנית ומלווים ביישום.

אבי פייגנבוים: אחד מכלי הסיוע המרכזים זה תוכנית של ליווי אישי שנקראת חונכות.

אבי פייגנבוים: מצמידים מאמן כושר צמוד שהוא מומחה עסקי לבעל העסק הקטן.

אבי פייגנבוים: תוכנית כזאת היא חיונית לחילוץ עסקים ממצבי משבר או להביא לצמיחת העסקים.

אבי פייגנבוים: אני יכול להגיד לכם שגם בשנים האלה יש עסקים שמצליחים מאוד כי הם באים והם יודעים להגיד שהם לא יודעים ושהם צריכים עזרה.

אורלי דקר: ומה זה עוזר להם כשהם יודעים להגיד את זה?

אורלי דקר: קדחת.

אמנון כהן: אנחנו בכנסת, ובכנסת מתבטאים אחרת.

אבי פייגנבוים: זה עוזר להם להגיע לתוצאות.

אבי פייגנבוים: אני מדבר על אלה שאנחנו מלווים.

דניאל אובז'נק: איך מגיעים אליכם?

דוד טל: אם אתם נותנים חונך שמלווה את העסק הקטן אז העסק הקטן לא צריך לקרוס, ולמעשה מובטחת לו הצלחה.

אבי פייגנבוים: אתה צודק.

אבי פייגנבוים: לכן, מאלה שפונים אלינו למערך המט"י, יש מעל 65% אחוזי בהישרדות של עסקים לתקופה של בין שלוש לחמש שנים.

אבי פייגנבוים: הצרה היא שיש עדיין כאלה שלא רוצים לבוא ולהיחשף.

אבי פייגנבוים: אי אפשר לעזור למישהו שלא אומר שהוא לא יודע, ושהוא לא אומר שהוא צריך עזרה.

אבי פייגנבוים: אחוזי ההצלחה מדברים בעד עצמם, והבאנו כבר גם לכנסת וגם למשרד התעשייה והמסחר בעלי עסקים שהראו בשנים האלה, בתקופה הקשה הזאת, הם עשו את השנה הכי טובה שהיתה להם, וזאת משום שהם רצו ללמוד.

אבי פייגנבוים: במקום להעצים את כלי הסיוע מקפיאים לנו היום את כלי הסיוע.

אבי פייגנבוים: הקפיאו את תוכנית החונכות, מצמצמים את התקציבים.

אבי פייגנבוים: אני בעד תעשייה, אני צמחתי בתעשייה.

אבי פייגנבוים: אני הקמתי את גן התעשייה בתפן אצל סטף ורטהיימר ב-1985, ויש לי הערכה ואהבה רבה לתעשייה.

אבי פייגנבוים: עלות של יצירת מקום עבודה בתעשייה זה עשרות אלפי דולרים.

אבי פייגנבוים: עלות יצירת עבודה בעסק קטן זה בין 1,000 ל-5,000 דולר.

אבי פייגנבוים: תראו על זה איזה פער אנחנו מדברים.

דוד טל: האם אנשי האוצר לא יודעים את מה שאדוני יודע?

דוד טל: תורה הם לא למדו, אבל חשבון הם יודעים.

אבי פייגנבוים: הם מצמצמים לנו תקציבים, והם יודעים את זה.

דוד טל: למה הם מצמצמים אם הדבר הוא כל כך טוב?

דוד טל: יש להם הרי עניין ואינטרס מובהק שהצמיחה במדינת ישראל תהיה גבוהה.

אבי פייגנבוים: לכן אנחנו פה לבקש את העזרה שלכם למטרה החשובה והנעלה.

אבי פייגנבוים: לבני ישראל נאמר לבנות פירמידות, והם רצו חומר.

אבי פייגנבוים: אנחנו רוצים לקבל את החומר כדי לעזור לאנשים להתפרנס.

אמנון כהן: ד"ר לרנר, אנחנו רוצים לשמוע עכשיו מה קורה בעולם בתחום הזה, ומה אנחנו צריכים לשפר כאן?

מירי לרנר: ראשית, תודה רבה על מתן רשות הדיבור.

מירי לרנר: המחקר נקרא מדד יזמות בין-לאומי.

מירי לרנר: הוא נעשה כבר שש שנים כל שנה, וישראל היא בתוכו.

מירי לרנר: כל פעם צריכים לאפשר תקציב שיאפשר את המשך השתתפותנו.

מירי לרנר: הרשות לעסקים קטנים תמכה במחקר בשנים האחרונות.

מירי לרנר: במחקר נמצאות המדינות הבאות: ארצות-הברית, קנדה, אוסטרליה, כל מדינות אירופה, כל מדינות דרום אמריקה, סינגפור, הונג קונג, סין, יפן.

מירי לרנר: אנחנו מסתכלים איפה ישראל נמצאת מול עוד 34 מדינות.

מירי לרנר: בתוכניות מדיניות ממשלתיות, מתוך 34 מדינות אנחנו נמצאים במקום 22 בשנת 2004.

מירי לרנר: כאשר אנחנו מסתכלים על תוכניות ממשלתיות שזה כולל גם גופים ספציפיים כמו פארקים תעשייתיים וכו', אנחנו נמצאים במקום 19.

מירי לרנר: כאשר אנחנו מסתכלים על חסמי כניסה ליזמות ולעסקים, אנחנו נמצאים במקום ה-21.

מירי לרנר: כאשר אנחנו מסתכלים על תשתיות אנחנו במקום ה-18.

אמנון כהן: האם שר התמ"ת מודע למחקר שלך?

מירי לרנר: המחקר הוא לא שלי אלא של חוקרים ב-34 מדינות.

מירי לרנר: אני החוקרת הישראלית.

מירי לרנר: בינואר 2005 היתה מסיבת עיתונאים עולמית ואז המחקר הופץ בכל העולם.

מירי לרנר: אני אשאיר לכם את הדוח העולמי.

מירי לרנר: מבחינת התמיכה העסקית להיי טק ומבחינת השירותים העסקיים להיי-טק, ישראל נמצאת במקום שלישי בעולם אחרי ארצות הברית וקנדה.

מירי לרנר: כאשר אנחנו מסתכלים מה קורה לגבי עסקים קטנים, אנחנו במקום 22-24.

מירי לרנר: כלומר, יש אצלנו פער מאוד גדול בין ההשקעה הגדולה בהיי-טק לבין ההשקעה בעסקים הקטנים והבינוניים.

מירי לרנר: אנחנו יודעים שלישראל יש הישגים אדירים בהיי-טק, ויש הרבה קרנות הון סיכון שממילא מממנות ונכנסות לתוכניות מדען.

מירי לרנר: לעומת זאת, העסקים הקטנים והבינוניים נמצאים בפיגור לעומת מה שקורה במדינות אחרות.

מירי לרנר: במובן הזה אני רוצה לחזק את מה שנאמר על-ידי קודמיי מהרשות לעסקים קטנים, כי באמת התמיכה הפיננסית לעסקים קטנים היא קטנה.

מירי לרנר: בסינגפור למשל, התמיכה בעסקים קטנים היא במקום ראשון ובמקום חשוב.

מירי לרנר: לעומת זאת, בישראל זה נדחק לשוליים.

דורון יהודה: מצב הנכים בתחום הזה הוא הכי קשה.

דורון יהודה: הייתי אומר שנכה על כיסא גלגלים לא יכול לפתוח עסק זעיר.

דורון יהודה: נניח ואני רוצה לפתוח חנות כלשהי.

דורון יהודה: אדם רגיל לא מוגבל בגודל החנות שאותה הוא רוצה לפתוח.

דורון יהודה: אני לעומת זאת כן מוגבל מבחינת הגודל.

דורון יהודה: אני צריך לפתוח חנות יותר גדולה שתאפשר לי לנוע בכיסא הגלגלים.

דורון יהודה: אני גם צריך להנמיך את גובה המדפים כדי שאני אוכל להגיע אליהם.

דורון יהודה: המצב היום הוא כזה שאתה משלם ארנונה על-פי המטראז'.

דורון יהודה: לא יכול להיות שנכה ישלם על על כל המטראז' של החנות שלו מסי ארנונה מלאים מבלי לקבל פטור או הנחה.

דורון יהודה: הוא הרי לוקח חנות גדולה כדי שהוא יוכל לתפקד ולזוז ממקום למקום כמו שצריך.

דורון יהודה: פטור והנחות במסים לנכים יביא לכך שיותר יפסיקו לקבל קצבאות.

דורון יהודה: אני למשל לא מקבל בכלל קצבת נכות, אני רוצה לעבוד.

דורון יהודה: אבל כשאני פתחתי עסק בגודל של 60 מטר כי הייתי חייב, שילמתי את כל מה שהרווחתי לעיריית נתניה.

דורון יהודה: אם אני מרוויח רק בשביל לשלם מסים לעירייה, אז לא כדאי לי לעבוד.

דורון יהודה: גם כאשר נותנים תמריץ סיוע ליזמות עסקית, צריך לחשוב שאצלנו צריך לתת ולעזור קצת יותר כי יש לנו כלים ודברים אחרים שלאדם רגיל אין.

דורון יהודה: צריך לאפשר לנו לקבל את הדברים האלה.

דורון יהודה: נניח ועסק נקלע לצרה זמנית בגלל שביתה בנמלים והסחורה לא הגיעה.

דורון יהודה: העירייה לא מתחשבת בזה.

דורון יהודה: הוא צריך לשלם את המסים ואת ההוצאות.

דורון יהודה: אני חושב שצריך להנהיג שיטה שאומרת שיש להקל על עסקים שהמצב הכלכלי שלהם הורע בגלל סיבה שאינה תלויה בהם כמו שביתה וכד'.

דורון יהודה: הרשויות השונות כן צריכות להתחשב בנתונים האלה, כי אחרת העסקים האלה יקרסו.

אורלי דקר: לי יש עסק קטן שגדל לעסק בינוני.

אורלי דקר: עם עזרה של המדינה אפשר להגיע קצת יותר רחוק.

אורלי דקר: יש כאלה שיודעים לשאול ויש כאלה שיודעים להגיע למקורות.

אורלי דקר: אבל היום המדינה פשוט לא עושה שום דבר, וזה נכון לגבי כל הגופים אם זה מס הכנסה, מע"מ.

אורלי דקר: המדינה לא מסייעת למי שרוצה להתפתח.

דוד טל: למה את אומרת את זה?

דוד טל: כאן אנחנו שומעים על דברים שכן עושים.

אמנון כהן: האם את פנית בבקשה לעזרה?

אורלי דקר: כן.

אורלי דקר: אני אתן דוגמה מנושא המלאי.

אורלי דקר: אנחנו יצרנים ויצואנים, בעיקר יצואנים.

אורלי דקר: מלאי נחשב לרווח, ואני שואלת למה?

אורלי דקר: בעל העסק לא מכר את זה.

אורלי דקר: הבעיה יותר מורכבת בעסקים קטנים ובבינוניים, כי יש מי שדואג לעסקים הגדולים.

אורלי דקר: מבחינת העסקים הקטנים זה להיות או לא להיות.

אורלי דקר: קחו את הנושא המע"מ שאתה נדרש לשלם מראש, אם זה מלאי שאתה צריך לשלם עליו כאילו הרווחת למרות שהוא יושב אצלך.

אורלי דקר: אני עוסקת בתחום התיירות.

אורלי דקר: בשנת 2000 היה משבר ובתוך שבוע כל התיירות קרסה.

אורלי דקר: אנחנו התארגנו עם המלאים, אבל צריך לשלם על כל המלאים האלה.

אורלי דקר: למה לשלם על המלאים?

אורלי דקר: אני מציעה שיהיה פרגון ופחות צרות עין.

אורלי דקר: אל תהרגו את מי שעומד על הרגליים עם מס הכנסה ועם מסי עירייה.

אורלי דקר: תנו לו הקלות בהתחלה.

אורלי דקר: תן לו לרוץ קדימה כמו שזה קיים בכל המדינות המתוקנות כמו צרפת וארצות הברית.

אורלי דקר: לך לקראתו בהוצאות שלו, אל תהרוג אותו לפני שהוא בכלל התרומם.

אורלי דקר: אחר כך תתחשבן איתו.

אמנון כהן: נציגי הרשות לעסקים קטנים, הגברת דקר מעלה פה נושאים שהם לא בסמכותכם.

אמנון כהן: אבל, אתם נמצאים במגע עם האוכלוסייה הזאת ואתם מכירים את המצוקות שלה.

אמנון כהן: עליכם להציף את הבעיות שלהם אצל הגופים הרלוונטיים.

אמנון כהן: תפנו לחבר הכנסת אמנון כהן יושב-ראש ועדת הכלכלה, לחבר הכנסת יעקב ליצמן שהוא יושב-ראש ועדת הכספים.

אמנון כהן: אנחנו נוכל להתייחס לדברים האלה בתקנות שמגישים לנו.

אמנון כהן: אתם בעצם הצינור שלהם להעברת המידע הלאה.

אמנון כהן: אתם משמשים להם לפה, הם לא יכולים לבוא לכאן כל יום.

אמנון כהן: תשמעו מהם את הבעיות ותציפו את הבעיות שלהם בפורומים השונים.

אמנון כהן: אתם תמיד תמצאו אוזן קשבת.

סיגל אבירם: אני יושבת-ראש הוועדה המקצועית של לשכת יועצי המס, ואני גם מייצגת את לה"ב שנציגה יושבים עכשיו בוועדה אחרת שדנה בעסקים הקטנים.

סיגל אבירם: חבל שהדיונים השונים נופלים בדיוק באותה שעה, משום שנאמרים שם דברים בכפילות מוחלטת לדברים שנאמרים כאן.

סיגל אבירם: כמייצגת את העסקים הקטנים והבינוניים וכחברה בלה"ב אני רוצה להציג את הבעיה העיקרית.

סיגל אבירם: הבעיה העיקרית היא שאין גוף אחד אחראי שמרכז את כל נושא העסקים הקטנים והבינוניים.

סיגל אבירם: אני אתרכז בעיקר בעסקים הקטנים משום שהעסקים הבינוניים והגדולים שיש להם מחזורים של 20 מיליון שקל יש להם כבר את היכולות להתמודד.

סיגל אבירם: העסקים הקטנים הם אלה שנזקקים למט"י והם אלה שמתפרנסים ובקושי מגיעים לשכר המינימום.

סיגל אבירם: העסקים הקטנים הם העסקים שנופלים כשמגישים להם את חשבון הארנונה גם כשהעסק לא מרוויח.

סיגל אבירם: העסקים הקטנים הם אלה שלא יכולים לשלם את המע"מ כשהם מקבלים את הכסף.

סיגל אבירם: אין ספק שמט"י כחונך עסקי, יש לו הצלחה גדולה.

סיגל אבירם: אבל, למט"י אין כסף משל עצמם.

סיגל אבירם: כל העסקים שאנחנו מפנים היום למט"י חוזרים חזרה כי למט"י אין יותר כסף לתת חונכות עכשיו.

סיגל אבירם: הבעיה היא שעם כל היוזמות של חברת הכנסת רוחמה אברהם שנתנה את קרן הון שעזרה לעסקים מסוימים, העסקים הקטנים שיושבים פה לא הצליחו לעבור את הרף.

סיגל אבירם: הקריטריונים הם נוקשים מידיי.

סיגל אבירם: יש בעיה במכרזים שהמדינה מוציאה כי אלה שיושבים פה לעולם לא יעברו את סף הכניסה של המכרזים האלה.

סיגל אבירם: יש בעיה במיסוי.

סיגל אבירם: אין לעסקים הקטנים אבא.

סיגל אבירם: אין גוף ממשלתי אחד שמחליט שהוא זה שלוקח את היוזמה בחקיקת מיסוי, את היוזמה בחקיקת ארנונה לעסקים קטנים, את היוזמה בחקיקת חונכות כך שזה לא יהיה איזשהו תקציב כזה שנגמר וזהו.

סיגל אבירם: זה צריך להיות תקציב קבוע בתקציב הממשלה.

אבי פייגנבוים: כשיזם כבר מקבל הזמנת עבודה מגוף ממשלתי עד שהוא רואה את הכסף הוא נחנק.

אמנון כהן: האם אין גוף אחד או רשות אחת שמטפלת בעסקים הקטנים?

סיגל אבירם: אין, זה בדיוק כמו שאין הגדרה במדינה לעסק קטן.

סיגל אבירם: לא סתם שאלו אותך כאן מה זה עסק קטן.

סיגל אבירם: אף אחד לא יודע מה זה עסק קטן.

סיגל אבירם: בחוץ לארץ אם זה לא בא במסגרת המיסוי, אז זה בא במסגרת אחרת.

אמנון כהן: את נמצאת בוועדה הנכונה שמתפקידה לדון בנושאים האלה.

אמנון כהן: אני מבטיח לך שאנחנו נעשה עבודה בנושא.

אמנון כהן: אם הממשלה לא תקדם את הנושא הזה אז אנחנו חברי ועדת הכלכלה נשב ונלמד את הנושא לעומק ונחוקק חוקים בנושא.

אמנון כהן: יכול להיות שנבקש ממך להביא נייר עמדה בנושא גם כנציגת להב"ב.

אמנון כהן: אני גם מבקש מכל אחד מהיושבים כאן להעביר נייר עמדה בנושא ורעיונות אחרים לקידום הנושא.

אמנון כהן: אני לא בטוח שאני אקבל את כל הדברים משום שיש דברים שלא קשורים אליי.

אמנון כהן: יש דברים שעליהם לא אחראית הרשות המקומית אלא המדינה כולה.

אמנון כהן: בזמן שביתה למשל, כל המדינה נפגעת.

אמנון כהן: אנחנו נמצא את הדרכים לסייע.

אמנון כהן: יש לי כבר כמה חקיקות שאני מגבש אותן.

אמנון כהן: אני למשל גיליתי שיש מחנק אשראי.

סיגל אבירם: הנושא מפוזר בכמה מקומות וצריך להרים את הכפפה הארגונית לריכוז הנושא.

דורית בלובשטיין: אני בעלת שני מפעלי מתכת בקריית שמונה מזה 27 שנים.

דורית בלובשטיין: אני רוצה לדבר על רישוי עסקים.

דורית בלובשטיין: אתם תמיד אומרים עסקים קטנים ובינוניים, ונאמר פה כי עסק קטן לא ילך להלוואה קטנה כי הקרן לא תתעסק איתו בהלוואה מאוד מאוד קטנה.

דורית בלובשטיין: אני אומרת שאולי אנחנו צריכים להפריד בין שני התחומים האלה כך שיהיה משהו לעסקים קטנים ושיהיה משהו לעסקים בינוניים.

דורית בלובשטיין: אני נחשבת היום לבעלת עסק בינוני, אבל אני מעסיקה 100 עובדים בעוד שהעסק הקטן מעסיק עובד אחד.

דורית בלובשטיין: לא יכול להיות שמי שמטפל בעסק קטן יטפל גם בעסק בינוני, כי אז העסק הקטן נופל.

דורית בלובשטיין: אם הקרן הזאת מיועדת לעסקים קטנים ובינוניים אז העסק הקטן לא יקבל כסף מהקרן הזאת.

דורית בלובשטיין: במשך שנים רבות ניהלתי את קרן ההלוואות של סאן פרנסיסקו באמצע הגליל שהיתה באמת מיועדת לעסקים קטנים.

דורית בלובשטיין: היא נתנה הלוואה עד 10,000 דולר.

דורית בלובשטיין: עסק בינוני לא יכל ללכת לשם וזה לא היה עושה שום דבר.

דורית בלובשטיין: כמו שאמרתי, אני רוצה לדבר על רישוי עסקים.

דורית בלובשטיין: עסק גדול לוקח לעצמו יועץ כלכלי ויועצים מתאימים שיריצו עבורו את כל תהליכי הרגולציה.

דורית בלובשטיין: אבל עסק קטן עושה את זה בעצמו או באמצעות המט"י.

דורית בלובשטיין: נכון שהוא לא ירוץ על כל דבר קטן למט"י.

דורית בלובשטיין: הוא נזקק היום להמון המון אישורים.

אמנון כהן: יש לנו נייר גם בנושא הזה מהתאחדות התעשיינים.

דורית בלובשטיין: אין אכיפה אחידה בכל הרשויות.

דורית בלובשטיין: יש רשויות שאוכפות יותר ויש רשויות שאוכפות פחות.

אמנון כהן: זה פוגע בתחרות בין העסקים השונים.

דורית בלובשטיין: נכון.

דורית בלובשטיין: בתחום המזון יש למשל דרישה שהעובדים צריכים לעבור שיקוף ריאות.

דורית בלובשטיין: יש תחלופה כל כך גבוהה של עובדים בתחום הזה, ואיך אפשר לעשות כל הזמן שיקוף ריאות?

דוד טל: האם גברתי מציעה שאני אצרוך אוכל שהכין אדם החולה בשחפת?

דורית בלובשטיין: זה בדיוק מה שאני לא רוצה.

דורית בלובשטיין: אני רוצה שאנחנו נהיה מדינה מסודרת עם תקינה מסודרת בכל התחומים.

דורית בלובשטיין: אבל, אולי צריך לחשוב על איזון מתאים.

דורית בלובשטיין: למה אני צריכה לעשות תקן ISO פעם בשנה?

דורית בלובשטיין: ה-ISO הזה לא פוגע באף אחד ולכן אפשר לעשות אותו פעם בשלוש שנים.

דורית בלובשטיין: אני משקיעה המון כספים לחידוש ISO.

דורית בלובשטיין: אם ה-ISO לא גורם לאיזשהם נזקים מאוד מאוד גדולים אפשר להאריך אולי את תוקף האישור הזה על מנת שהעסק לא יתמודד על כל הזמן עם תאריך האישור הזה.

דוד טל: אני נוטה להסכים איתך.

דוד טל: אבל, בהתחלה העסק עושה מאמצים לקבל את ה-ISO.

דוד טל: אבל לאחר שהפיקוח ירד מהעסק הוא לא כל כך יתאמץ להיות כל כך טוב וכך האזרחים יכולים להיפגע.

אמנון כהן: תעבירי נייר עמדה ובו תתייחסי גם לנושא התקינה ותוקף האישור שניתן.

אמנון כהן: אנשי מקצוע צריכים לבחון את זה, לא אני.

אמנון כהן: אדם מקבל עכשיו רשיון נהיגה לעשר שנים במקום לחמש שנים כפי שהיה עד עכשיו.

אמנון כהן: זה מפחית את הטרטורים שאדם צריך לעבור.

דורית בלובשטיין: נושא אחר הוא איכות הסביבה.

דורית בלובשטיין: אנחנו מייצרים מסננים להשקיה בקרית שמונה ליצוא, שדורשים איכות מאוד גבוהה כדי להתמודד עם התחרות בשוק העולמי.

דורית בלובשטיין: אבל, אנחנו יושבים ליד מפעל בטון.

דורית בלובשטיין: אנחנו נדרשים לכול התקנים של איכות סביבה מאוד מחמירים.

דורית בלובשטיין: אנחנו עומדים בכל התקינה ובכל האישורים הנדרשים בעוד שמפעל הבטון שלידי מזהם לי את המפעל.

דורית בלובשטיין: הוא זורק את העפר שלו לתוך הצבע שלי.

דורית בלובשטיין: אני צריכה לשרוף מחדש את מה שצבעתי כדי שהשטח יהיה חלק לפי התקינה העולמית.

דורית בלובשטיין: לא יכול להיות שאין אחידות בנושא הזה.

דורית בלובשטיין: איכות הסביבה צריכה להסתכל על המקרו ולא על העסק שבמאת מוכן ללכת לקראתו.

דורית בלובשטיין: אנחנו היינו שוחרים של איכות הסביבה, אבל מפעלים אחרים שנמצאים ליד מזהמים.

דניאל אובז'נק: אני נכה צה"ל עיוור שמנהל מסעדה בצפון תל אביב כבר 13 שנה וחצי, ו אני מבקש לדבר על פטור מלא מארנונה לנכים קשים מאוד.

דניאל אובז'נק: אני מדבר על נכים שיש להם 100% מיוחד כמוני וכמו הבחורים שיושבים פה.

דניאל אובז'נק: אנחנו מדברים על פטור מלא כי זה לא ייתכן שאנחנו תורמים את תרומתנו פעמיים למדינה, ובמקום לקבל תמורה על כך אנחנו מקבלים מכה.

דניאל אובז'נק: מכים בנו כל הזמן על זה שאנחנו עוזרים למדינה בכך שהיא לא תצטרך לשלם לנו כסף כי אנחנו מפרנסים את עצמנו בכבוד וגם אחרים.

דניאל אובז'נק: אני מחזיק עשרים עובדים, יצרתי עשרים מקומות עבודה שעוזרים למדינה ולממשלה להרוויח כסף.

אמנון כהן: למה אתה קובע שיתנו לך הנחה בארנונה ולא שייקחו ממך פחות מס הכנסה?

סיגל אבירם: לוקחים פחות מס הכנסה.

דניאל אובז'נק: אני לא מגיע לתשלום מס הכנסה כי אני לא מצליח להרוויח בעסק שלי עכשיו.

דניאל אובז'נק: אני צריך להחזיק מלווה, כלב נחיה מסביבי, ועל זה אני מקבל עוד עונש ואני צריך לשלם גם ארנונה.

דניאל אובז'נק: צריך להיות פטור מלא מארנונה לנכים קשים, נקודה.

דניאל אובז'נק: אנחנו נותנים פה את הנשמה, אנחנו רוצים להתפרנס.

דניאל אובז'נק: אני עלול לסגור את העסק שלי.

אליעזר כהן: מדוע משרד המסחר והתעשייה לא הגיע עד היום להסדרים הרי זה מקדם לו את התעשייה והמסחר במדינת ישראל?

אליעזר כהן: למה צריך לחכות לשדולות כמו זו של חברת הכנסת רוחמה אברהם?

אליעזר כהן: בכנסת החמש עשרה ניסיתי במשך שנתיים וחצי להעלות את נושא מס ערך מוסף לעצמאים ולעסקים קטנים.

אליעזר כהן: יש כמה אלפי עצמאים ועסקים קטנים שנפגעים קשה מאוד ממס ערך מוסף, מכיוון שהם קודם כל משלמים את מס הערך המוסף ורק אחרי זה הם מקבלים את ההכנסה.

אליעזר כהן: פעם זה היה פלוס שלושים, זה הפך להיות פלוס שישים, פלוס תשעים.

אליעזר כהן: היום אני מכיר כמה עצמאים שמקבלים בפלוס מאה עשרים.

אליעזר כהן: עצמאי מלווה למדינת ישראל כסף, בעוד שהוא לא קיבל את התמורה וההכנסה על עבודתו.

אליעזר כהן: הדבר הזה חייב להיפסק בצורה טוטלית.

אליעזר כהן: לאחרונה דיברתי עם איתן רוב.

אליעזר כהן: האוצר סוף סוף רוצה להוריד את מס הערך המוסף.

אליעזר כהן: הוא הוריד חצי אחוז פה וחצי אחוז שם.

אליעזר כהן: גם זה חצי אחוז.

אליעזר כהן: האוצר לא יפסיד כסף מהעניין הזה.

אליעזר כהן: זה רק חד פעמי.

אליעזר כהן: אנחנו בכנסת פועלים בעניין הזה ואני מציע שאנחנו והאיגוד נשתף פעולה מול האוצר בסעיף הזה של תשלום מע"מ רק כשיש תמורה על העבודה.

אסתר ארבל: אני נציגת חברת "טכנוקאט".

אסתר ארבל: אנחנו עוסקים בפיתוח תוכניות לימוד ומתקנים להוראת מדעים בדרך אחרת מגן הילדים ועד חטיבת הביניים.

אסתר ארבל: אנחנו קיימים שמונה שנים, כאשר כל השנים הסתדרנו לבד.

אסתר ארבל: לא ידענו לבקש עזרה ולא ידענו לפנות לגורמים הנכונים.

אסתר ארבל: הוצאנו הרבה מאוד כספים לייעוץ פרטי.

אסתר ארבל: השנה פתחנו תוכנית ייחודית בקנה מידה עולמית שמשלבת ספרות ילדים ומדע לכבוד שנת ז'ול ורן שהיא שנת המאה למותו.

אסתר ארבל: שגרירות צרפת בישראל החליטה לאמץ את התוכנית, והיא תומכת בה כלכלית וגם בענייני כבוד ויוקרה.

אסתר ארבל: בשלב מסוים אמרו לנו לייצא את התוכניות לצרפת.

אסתר ארבל: אני אמרתי שזה נהדר, אלא שאני לא יודעת בכלל איך מייצאים.

אסתר ארבל: התמזל מזלי והפנו אותי למט"י ירושלים.

אסתר ארבל: מר עמרם גוטליב איתר לנו בזמן מאוד מאוד קצר יועצת מקצועית שפנתה לגורמים המקצועיים המתאימים ביותר בצרפת.

אסתר ארבל: אנחנו אושרנו רשמית לחונכות, אבל אמרו לנו שהתקציב הוקפא.

אסתר ארבל: אמרו לנו שבינתיים נשלם בעצמנו, ואם התקציב יופשר אז נוכל לקבל את המענק ממשרד המסחר והתעשייה.

אסתר ארבל: אנחנו עשינו זאת.

אסתר ארבל: הגברת הגיעה איתנו עד לאינסטנציה הגבוה ביותר במשרד החינוך בצרפת, לוועדה שמאשרת תוכניות לימוד ומדעים.

אסתר ארבל: שלושים השעות שאושרו לנו על תנאי הסתיימו.

אסתר ארבל: בינתיים אנחנו שילמנו את חלקנו ונשלם גם את השאר.

אסתר ארבל: אנחנו זקוקים לשעות נוספות כדי לקבל את האישור הזה שיאפשר לנו לייצא את התוכנית לכול מערכת החינוך בצרפת, ואחר כך גם לארצות אחרות.

אסתר ארבל: אבל, אין כסף וזה מוקפא.

אסתר ארבל: אנחנו היינו מאוד שמחים אם היו מפשירים תקציבי שהוא קריטי ונכון לעכשיו.

עודד הון: אני מנהל בהתנדבות את עמותת חמישים פלוס מינוס.

עודד הון: יש בארץ 150,000 אנשים דורשי עבודה מגיל 40 עד 65.

עודד הון: יש לנו ויכוח עם הלמ"ס.

עודד הון: הם טוענים שהמספר רק 80,000, אבל אנחנו טוענים שהמספר הוא כפול, כאשר לא כל דורשי העבודה המבוגרים רשומים.

עודד הון: אנחנו מאתרים מקומות עבודה ביוזמתנו, ומנסים לשכנע את המעסיקים שאנשים מבוגרים הם גם יותר מיושבים בדעתם, יש להם ניסיון רב וכו'.

עודד הון: אני רוצה לשבח את הרשות לעסקים קטנים ובינוניים שנתנה לנו חדר וטלפון לפעול ממנו, והקימה יחידה מיוחדת לאוכלוסיות מיוחדות הנכים והמבוגרים.

עודד הון: אנחנו פועלים חמש שנים.

עודד הון: אנחנו הקמנו יחד עם הביטוח לאומי את המרכז לתעסוקת מבוגרים.

עודד הון: סדרנו בעבודות זמניות מאות אנשים, ובעבודות קבועות סדרנו עשרות אנשים בחצי השנה האחרונה.

עודד הון: הכול נעשה בהתנדבות.

עודד הון: יש לנו 5,000 קורות חיים של אנשים מבוגרים שכמעט כולם מוכנים להתנדב.

עודד הון: אבל, צריך שיהיה לרשות העסקים כסף לעניין הזה.

עודד הון: סליחה שאני אומר את זה כאן, אבל אין לה כסף לשלם את דמי הנסיעה של המתנדבים שלנו שמוכנים להיות חונכים לאנשים הנכים.

עודד הון: אני מדבר על דברים קטנים שמהם צומחים דברים גדולים.

עודד הון: צריך לתת למעסיקים אפשרות להעסיק אנשים מבוגרים.

עודד הון: אני יודע שקיימת אבטלה, אבל אבטלה בקרב מבוגרים היא הרבה יותר גבוהה.

עודד הון: אם הממשלה היתה מוכנה לשלם איזשהי הטבה לשכירים בעסקים קטנים וגם להקמת עסקים קטנים, היינו פותרים הרבה מאוד בעיות של אבטלה במדינה.

אמנון כהן: גברת אבירם, האם נכים זכאים לפי החוק להנחה בארנונה במגורים?

סיגל אבירם: אבל לא בעסקים.

סיגל אבירם: במגורים כן.

סיגל אבירם: הארנונה לעסקים היא ארנונה שהיא לא ברת התחשבות בכלל בסוג העסק ולא במהותו.

אמנון כהן: השאלה היא, איך אפשר להחריג אותם?

סיגל אבירם: אני אתן לכם דוגמה מאוד טובה.

סיגל אבירם: כזכור לכם היתה תקופה של פיגועים בירושלים, וכל העסקים במשולש הירושלמי כמעט ולא מכרו או שהם מכרו את הסחורה שלהם במחירי הפסד.

סיגל אבירם: הוסכם שרק סוגים מסוימים של עסקים לא ישלמו ארנונה כמה חודשים בתקופה שבה החנויות היו סגורות בגלל הפיגועים.

סיגל אבירם: צריכה להיות בארנונה התייחסות לעסק הקטן, לבעל העסק.

סיגל אבירם: למשל, אם הוא נדרש להחזיק מקום גדול יותר בגלל שהוא צריך להסתובב עם כסא גלגלים או אם הוא נדרש לעסק מיוחד במקום מיוחד.

סיגל אבירם: יש לקשר בין הפעילות העסקית לבין סוג העסק.

דוד טל: לפני כעשר שנים הייתי חבר מועצת ראש עיריית ראשון לציון ואני זוכר שהיה מצב שבו עסקים יכלו להגיש בקשה.

דוד טל: עסקים שנקלעו לקשיים קיבלו הנחה בארנונה עד 70%.

דוד טל: אני לא יודע אם המצב הזה השתנה.

דוד טל: אני יודע שאם הוכחת שהעסק שלך היה סגור, קיבלת פטור חצי שנה.

סיגל אבירם: זה קשור גם לדירת מגורים.

סיגל אבירם: אין התייחסות לעסקים שמפסידים.

סיגל אבירם: לנכים יש הנחה במס.

סיגל אבירם: אבל, כלפי מי שהוא אינו נכה אין התייחסות למצב שעסק מסוים יכול להפסיד, ובאותה שנה יש קורלציה בין ההפסד הזה למס שהוא משלם, כי הוא לא משלם כשהוא מפסיד.

סיגל אבירם: אין קורלציה בין ההפסד לבין הארנונה.

סיגל אבירם: הארנונה זה מס.

אמנון כהן: נציג התמ"ת, איך אתם רואים את כל נושא היזמות ואת התקציב שכרוך בכך.

אמנון כהן: התקציב צריך להיות משוריין מראש בתחילת השנה.

אמנון כהן: זה לא צריך להיות תלוי בחסדים שלכם באמצע השנה.

אמנון כהן: כלומר, אם תרצו תתנו ואם לא תרצו לא תתנו.

אמנון כהן: העסקים הקטנים תלויים בתקציבים האלה ואם לא תתנו אותם זה יפגע בתפקוד שלהם.

אמנון כהן: יש כאן נציגים של עסקים שעושים עבודה טובה.

אמנון כהן: הם יכולים להכניס מיליונים למדינת ישראל.

אמנון כהן: אבל, מחסור בכמה שעות יכול להביא לכך שהם יפסידו, וגם המדינה בסופו של דבר תפסיד מזה.

דוד טל: איך אתם דואגים כדי שהתקציב שיש למט"י יהיה בבסיס התקציב ולא כל פעם בכל מיני תוספות אחרות.

אודי שנטל: נושא התקציב הוא אכן בעיה כואבת שלנו מזה כמה שנים.

אודי שנטל: אין נכונות להכניס סכומים די נכבדים לבסיס התקציב, אלא רק כל שנה במסגרת משא ומתן ולחצים להכניס את זה בתוספות.

אודי שנטל: לכן, הרשות כל שנה מתחילה עם בסיס מאוד מאוד נמוך.

אודי שנטל: אנחנו מסיתים תקציבים מתוך המשרד כל שנה מעניינים פנימיים כדי להביא את הרשות למצב יותר טוב.

אודי שנטל: אני חושב שבשנתיים האחרונות הכפלנו את התקציב שלהם מכפי שהיה להם בהתחלה בבסיס התקציב, כדי שהם יוכלו לתת מענה לכל הפעילויות שלהם.

אודי שנטל: אם אני לא טועה בבסיס התקציב היה סכום של 10 מיליון.

אודי שנטל: בשבוע שעבר עבר כסף לחונכות, והצלחנו להגדיל את זה ל-17 מיליון.

אודי שנטל: ישנם מאבקים כל הזמן עם נושא התקציב או בסיס התקציב.

אודי שנטל: אנחנו תמיד דואגים לפצות אותם על חשבון סעיפים אחרים במשרד.

אודי שנטל: השר נמצא כעת בוועדת הכספים ושם הוא מציג שני נושאים שאני חושב שהם יכולים כן לסייע לעסקים הקטנים בהמשך הדרך.

אודי שנטל: הנושא האחד הוא חקיקת חוק עסקים קטנים שייתן מעמד יותר נכון לרשות לעסקים קטנים ויהפוך אותה לרשות סטטוטורית, יהפוך אותה לחברה ממשלתית, דבר שייתן לה הרבה יותר משקל בפעילות שלה.

אמנון כהן: האם הצעת החוק הזאת היא בעקבות קיומו של היום הזה?

אודי שנטל: זה לא בעקבות היום הזה.

אודי שנטל: אנחנו עובדים על זה כבר מספר חודשים.

אודי שנטל: חלק מהפתרון של הבעיות התקציביות או של הוצאת התקציבים על ידי הרשות, זה הפיכתם לחברה ממשלתית.

אודי שנטל: כל נושא התקציב יהיה אז הרבה יותר פשוט וקל.

אודי שנטל: נושא נוסף הוא מינוי במשרד התמ"ת של בעל תפקיד שייקרא נציב עסקים קטנים, דוגמת בעל תפקיד כזה שקיים בארצות הברית.

אודי שנטל: הנציב הזה הוא נציב סחר ועסקים קטנים שמרכז את הטיפול בכל העסקים.

אודי שנטל: אותו נציב שימונה במשרד ישאב את סמכויותיו מהחוק, והוא יוכל לסייע לעסקים הקטנים בפתרון בעיות שהן לא רק בתחום המשרד עצמו, אלא הן בתחומי משרדים אחרים.

אודי שנטל: אנחנו יודעים למשל של-70% או 80% מהעסקים הקטנים יש גם בעיה של רשיון עסק.

אודי שנטל: אנחנו מכירים את התלאות שהם עוברים עד שהם מצליחים לקבל רשיון עסק.

אודי שנטל: הדברים האלה מאיטים לפעמים את קצב ההתקדמות של העסקים.

אודי שנטל: גם נציב כזה בשיתוף הרשות או החברה הממשלתית שתקום, יוכל לסייע באותה יוזמה שנמצאת.

דוד טל: האם אתה סבור שמשרד האוצר ייתן יד לחוק שכזה?

דוד טל: אם משרד האוצר יסכים לחוק שכזה אז הוא בוודאי יסכים לתקצב אותם בבסיס התקציב.

דוד טל: הוא יודע שכאשר הם יהיו רשות אז יהיה להם תקציב שהוא צבוע ושהוא רק שלהם.

אודי שנטל: אנחנו מאמינים שכן.

אליעזר כהן: איך זה לא קרה עד עכשיו?

אליעזר כהן: למה מתעוררים שישים שנה אחרי?

אודי שנטל: נושא העסקים הקטנים הוא בסך הכול די חדש במשרד.

אודי שנטל: אני חשוב שבתקופתו של השר מיכה חריש קמה בפעם הראשונה הרשות לעסקים קטנים והיא התחילה לפעול.

אודי שנטל: אנחנו צוברים ניסיון תוך כדי פעילות.

אודי שנטל: הניסיונות של הרשות למצב את עצמה עם מערך המט"ים הגדול הזה הוא דבר שנעשה כתהליך, כי האנשים בהתחלה לא ידעו.

אודי שנטל: הם היו צריכים לשווק את עצמם, ולשכנע את העסקים שהם יכולים לתרום להם.

אודי שנטל: יש פה גם את האלמנט החינוכי לשכנע עסקים שהרשות לעסקים קטנים יכולה לתרום להם.

אודי שנטל: היום אנחנו שמחים שהרשות היא מוסד שעסקים קטנים מכירים אותה.

אודי שנטל: העסקים הקטנים באים להיעזר בהם בנושא קרן ההלוואות הגדולה שהמשרד יחד עם משרד האוצר העמיד לרשות העסקים קטנים.

אודי שנטל: למעלה מ-1,300 חברות כבר קיבל סיוע מהקרן.

אודי שנטל: אם ישנו דבר שהוא מוסכם בין משרד האוצר למשרד התמ"ת אז הקרן הזאת היא דוגמה לזה שכל פעם שמגיעים לסף המכסה, מסיימים את הקיבולת של הקרן, תמיד שני השרים יושבים ומוסיפים כספים נוספים לקרן כדי להגדיל אותה כדי לסייע לעסקים.

דוד טל: אדוני ודאי מבין שאם יש לי תקציב בתחילת השנה אז אני יכול לתכנן הרבה יותר טוב לטווח ארוך.

דוד טל: זה גם יותר זול.

אמנון כהן: הצעת החוק שמציע השר צריכה להיות נדונה כאן בוועדת הכלכלה.

אודי שנטל: אני מניח שהיא תגיע לכאן.

אמנון כהן: מי הנחה את השר להגיע לוועדת הכספים?

אמנון כהן: האם הוא לא טעה בכתובת?

אודי שנטל: הוא לא נמצא שם כאקט פורמלי להניח את הצעת החוק על שולחן הוועדה.

אודי שנטל: השר הוזמן במסגרת היום הזה לוועדת הכספים ושם הוא נמצא.

אודי שנטל: הוא מציג שם את כל הכלים שהמשרד מציע לקידום העסקים הקטנים.

אמנון כהן: האם הוא לא הוזמן לוועדה שלנו?

עידית חנוכה: כל ההזמנות נשלחות ללשכת השר.

עידית חנוכה: ההזמנה נעשית לשר והוא מחליט את מי שהוא שולח.

אמנון כהן: כל מה שקשור לעסקים קטנים צריך להיות נדון כאן בוועדת הכלכלה.

אמנון כהן: מן הראוי היה שהשר היה בא ומציג לנו כאן את הדברים.

אמנון כהן: לוועדת הכספים אין שום עניין ברשות לעסקים קטנים.

אמנון כהן: אנחנו הוועדה שמוסמכת לדון בעסקים הקטנים.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון.

אמנון כהן: ראשית, תודה רבה לכם על שהגעתם לדיון.

אמנון כהן: אני מבקש מכל מי שיש לו הערות או הצעות בנושא העסקים הקטנים, להעביר אותן אלינו.

אמנון כהן: אנחנו לא נחכה לניירות העמדה שלכם, אנחנו נתחיל כבר לפעול בנושא.

אמנון כהן: עם זאת, עדיף שהניירות האלה יהיו בידנו.

אמנון כהן: אנחנו בכל מקרה נכין חקיקה, ונראה איך התקנות והחוקים של השר מתקדמים.

אמנון כהן: אנחנו חברי הכנסת מהווים קטליזטור להצעות החוק הממשלתיות.

אמנון כהן: ד"ר לרנר, אני מבקש להעביר אלינו את המחקר אם זה אפשרי, כדי שנוכל להתייחס אליו.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.