ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 192, 2004-05-12 09:00

שלום שמחון: בוקר טוב, אנחנו רוצים לפתוח את הישיבה.

שלום שמחון: הנושא הוא תקנות מינהל מקרקעי ישראל (מאגר המידע).

שלום שמחון: כבר קיימנו ישיבה בנושא ב-9 בדצמבר, והיו כל מיני השגות ותיקונים.

רחל זכאי-נוימן: התבקשו כמה תיקונים.

רחל זכאי-נוימן: לעניין המקרקעין, התבקשנו להשמיט, וכך עשינו.

רחל זכאי-נוימן: התבקשנו להשמיט את הסיפה, שהתייחסה למנהל המאגר.

רחל זכאי-נוימן: היתה מחשבה של חברי הכנסת שיהיה שימוש בסמכותו של מנהל אגף המידע שלא בדרך ראויה, והוא יחליט שלא להכליל מידע מסוים במאגר, מנימוקים מסוימים.

אברהם רביץ: נימוקים של צנעת הפרט.

רחל זכאי-נוימן: לא, מנימוקים לא רלוונטיים, גחמות שלו.

רחל זכאי-נוימן: לטענתנו זה כמובן לא מתקבל על הדעת, אבל מוטב לסגור אפשרות כזאת מקום שהיא קיימת, אם מישהו חושש שהיא קיימת.

רחל זכאי-נוימן: לכן הגדרת המקרקעין תוקנה: "מקרקעי ישראל שייעודם על-פי החוזה הוא למגורים, שזכויות החכירה בהם אינן רשומות בפנקסי המקרקעין".

רחל זכאי-נוימן: עם זאת, היינו מוכרחים לשמר את העובדה שאנחנו יכולים רק לתת מידע – הרי כל מטרתנו לתרום לאזרח ולא להטעות אותו.

רחל זכאי-נוימן: לכן סעיף 2(ג) קובע: "לא ייכללו במאגר המידע תיקים שמנהל המאגר טרם אימת כי נתוניהם מהימנים".

רחל זכאי-נוימן: בישיבה הקודמת הסברתי שיש הליך של טיוב נתונים – כלומר, בדיקה של המצב הקיים לעומת המצב שנמצא בתיק.

רחל זכאי-נוימן: זה המינימום שאנחנו חייבים לעשות כדי לא להכשיל ולהיכשל.

רחל זכאי-נוימן: זה בוצע כבר בקנה מידה משמעותי מאוד.

רחל זכאי-נוימן: כמובן, כל מידע חדש וכל עסקה שנעשית מייד נכנסת למה שאמור להיות מאגר המידע כעסקה נכונה ואמינה.

רחל זכאי-נוימן: הבעיה היא ההזנה, וכאן אנחנו מתקדמים בצורה מרשימה ביחס לתשומות שנדרשות לזה.

רחל זכאי-נוימן: אנחנו אמורים להמשיך ולעבוד על זה.

רחל זכאי-נוימן: הנושא הזה הוסדר.

רחל זכאי-נוימן: הערה נוספת שהיתה, פורמלית או לא פורמלית, של יושב-ראש הוועדה, עסקה בשאלה אם לחייב באגרה אזרח שנכנס למאגר ורואה "אנא פנה לטאבו" – כי הנכס שלו רשום בטאבו.

רחל זכאי-נוימן: ביקשת שאביא לפני השר ומנהל מינהל מקרקעי ישראל את הבקשה לשחרר מאגרה בנסיבות כאלה, וכמובן בקשתך התקבלה.

רחל זכאי-נוימן: הזכרנו כאן גם את נושא תקנות מינהל מקרקעי ישראל (אגרות), שהיו אז בהליך חקיקה בוועדת הכספים.

רחל זכאי-נוימן: ההליך הסתיים, בשעה טובה, ביום 4 במאי 2004, כלומר לפני ימים ספורים.

רחל זכאי-נוימן: גם שם תיקנו, על-פי המלצת הוועדה ובהתאמה לאגרת הטאבו, את האגרה בגין פלט מחשב.

רחל זכאי-נוימן: תיקנו ל-10 ש"ח במקום 27 ש"ח, כפי שהיה במקור.

שלום שמחון: מייד הביאו לכם את התיאבון לכאן.

1028: עם עוד כמה דברים טובים שעברנו שם.

רחל זכאי-נוימן: בהחלט.

אברהם רביץ: אני מצטער שלא הייתי בישיבה הקודמת.

אברהם רביץ: אני מדבר כקבלן לשעבר.

אברהם רביץ: אחת העסקאות שלי היתה מול מינהל מקרקעי ישראל, קרקע של המינהל.

שלום שמחון: אחרי שתסיים להיות חבר כנסת, במה תשתמש יותר – בחבר כנסת לשעבר או בקבלן לשעבר?

אברהם רביץ: מלמד – מלמד תינוקות של בית רבן.

אברהם רביץ: זה באמת.

אברהם רביץ: חוץ מזה הכול תחביב.

אברהם רביץ: אך העבודה שאנחנו עושים חשובה מאוד.

אברהם רביץ: והנה ביום בהיר אחד מצאתי את עצמי, שלא מרצוני, שלא בכוונה, בחברה משכנת.

אברהם רביץ: אמרו לי: אתה חברה משכנת.

אברהם רביץ: מהר מאוד הצטרכתי להתארגן, אני אפילו לא בטוח שהתארגנתי נכון.

אברהם רביץ: פתאום הייתי צריך לרשום את הנכסים בספר כלשהו, ולא לימדו אותי איך עורכים ספר כזה.

אברהם רביץ: בסדר, התגברנו גם על זה.

אברהם רביץ: ואז כל העסקאות שנעשו כעסקה שנייה בבניין שלי היו צריכות לעבור דרכי, חתמתי, הרגשתי את עצמי נורא חשוב.

אברהם רביץ: אני מדבר על שנים רבות שעזבו מאז.

רחל זכאי-נוימן: אז זה לפחות היה משתלם.

קריאה: אז היו גובים כסף.

אברהם רביץ: היתה גביית כסף אבל הייתי כזה קטן שאפילו לא גביתי כסף.

אברהם רביץ: החברות המשכנות באמת,

רחל זכאי-נוימן: גם מרבית חבריך.

אברהם רביץ: גבו?

אברהם רביץ: אני לא גביתי.

אברהם רביץ: כשיצאתי מהחבורה הנפלאה הזאת של הקבלנים שבנו את ירושלים דובר על כך שמינהל מקרקעי ישראל עומד לעשות סדר בעניין הזה ולגרום לכך שמהר מאוד יהיה אפשר להעביר את כל הבניין המשותף למינהל מקרקעי ישראל, והוא יעשה את מלאכתו.

אברהם רביץ: בימים ההם היו הרבה פגמים.

אברהם רביץ: האנשים לא מצאו את ידיהם ואת רגליהם.

אברהם רביץ: קבלנים הם די קטנים, חברים, קיבלו קרקע – שמונה דירות.

אברהם רביץ: השאלה שלי היא איפה אנחנו עומדים היום: האם אנחנו עדיין באותו מצב, שאנחנו שולחים, או משלחים, את האזרח הקטן, הבודד, שרוצה לעשות את העסקה השנייה?

אברהם רביץ: לגבי העסקה הראשונה יש הרבה עניינים: הוא רוצה לקבל משכנתאות וכו'.

אברהם רביץ: אני הייתי צריך לחתום על כל מיני התחייבויות לבנקים למשכנתאות.

אברהם רביץ: אני שואל: חלפו עברו הרבה שנים, האם התקדמנו מאז?

אברהם רביץ: לאמור, בשלב הרבה יותר מוקדם הקבלן הבודד, או חברה קבלנית, יוכלו להעביר את כל החבילה הזאת למינהל מקרקעי ישראל, והוא יעשה את המלאכה מול האזרח?

אברהם רביץ: כך האזרח ידע שהוא עומד מול ממשלה, וכשהוא בא לקבל מעין נסח – לא נסח ממש, כי נסח מקבלים רק בטאבו – הוא יקבל את זה מגוף ממשלתי, כמו מינהל מקרקעי ישראל, הוא יסמוך על זה ויכול למכור הלאה.

אברהם רביץ: מי שקונה יודע שהוא קונה על סמך אישור של מינהל מקרקעי ישראל שאכן פלוני הוא הבעלים.

אברהם רביץ: יש לי הרושם, ואני חייב לומר שחברי הקבלנים מאז האירו את עיני בעניין זה, שהכוונה בתקנות הנוכחיות – לא עברתי עליהן בעיון – היא להחזיר את הגלגל אחורנית ולומר שהקבלנים, החברות הקבלניות או הפרטים הקבלנים, כי לא כולם חברה, אפילו – יהיו עדיין באותו מעמד.

אברהם רביץ: זאת מכשלה גדולה מאוד.

אברהם רביץ: מכיוון שהיום אני צריך לראות לנגד עיני לא את הקבלנים וגם לא את מינהל מקרקעי ישראל אלא את האזרח הפשוט, שאמור לקבל שירות על 93% מהקרקע, עדיין, כי 93% מהקרקע של מדינת ישראל – אני לא יודע אם כולם יודעים את זה – שייכים למינהל מקרקעי ישראל.

לאה ורון: בכל פעם זה מפתיע מחדש.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת את המספר הזה כבר 15 שנה.

שלום שמחון: רבותי, בבקשה.

שלום שמחון: מי משיב?

יעקב אפרתי: אולי קודם כול אתן אינדיקציה לגבי ה-93%.

דוד טל: זה בסדר, אחרת שייח' סעודי היה יכול לקנות את כל מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: אבל אולי הוא יעשה סדר בעזה.

מל פולישוק-בלוך: הם יודעים לעשות סדר.

יעקב אפרתי: אנחנו מדברים על בעלות ועל חוכרים.

יעקב אפרתי: כשמדובר בבעלות, הבעלות על 93% של הקרקעות במדינה היא בניהול מינהל מקרקעי ישראל, והקרקעות שייכות לקק"ל, רשות הפיתוח ומדינת ישראל.

יעקב אפרתי: אבל צריך לזכור: כל קרקע אפשר למכור פעם אחת.

יעקב אפרתי: מרגע שהיא נמכרה למישהו וניתנה חכירה ל-98 שנה ועוד 98 שנה,

אברהם רביץ: פעם זה היה 99 שנים.

יעקב אפרתי: זה היה 49 שנים, וכעת עשינו 98 ועוד 98.

יעקב אפרתי: במקרה כזה משמעות העניין שזה יצא מאתנו והלך למישהו אחר.

יעקב אפרתי: עדיין אנחנו אוחזים בבעלות, אבל המשמעות של זה היא אפס.

רחל זכאי-נוימן: השליטה שלנו היא אפס.

יעקב אפרתי: המשמעות של זה היא שום דבר.

יעקב אפרתי: המשמעות היא רק דבר אחד: היכולת שלנו לשמור שזה לא נמכר לזרים, זה הכול.

1028: איך אתה יכול לעשות את זה?

מל פולישוק-בלוך: צריך אישור ממינהל מקרקעי ישראל.

יעקב אפרתי: אבל אל תשלו את עצמכם שבכל יום יש לי 93% מהמדינה ואני רק לא משחרר אותם מהידיים, כך כל אחד חושב.

אברהם רביץ: עדיין יש לך הרבה קרקעות.

יעקב אפרתי: נשאר לנו מעט מאוד.

יעקב אפרתי: בסך הכול, רוב רובן של קרקעות המדינה, מי שלא מכיר, אלו שטחי אש, שמורות טבע, יער, כבישים.

יעקב אפרתי: מה שבנוי, מכור.

אליעזר כהן: חברת הכנסת פולישוק-בלוך מציעה שנכבוש עוד קצת.

אליעזר כהן: אני חושב שעשינו שגיאה גסה.

יעקב אפרתי: להיפך, אנחנו מחזירים, לצערי.

יעקב אפרתי: זה מתמעט גם מהכיוון הזה.

שלום שמחון: אנחנו לא מחזירים את מה שהיה שלנו.

יעקב אפרתי: … הוא שלך.

אליעזר כהן: אני עובד לפי ספר ההיסטוריה, התנ"ך, אז יש לנו הרבה, אל תדאג.

יעקב אפרתי: לעניין שאלת חבר הכנסת הרב רביץ: הצגנו את העניין.

יעקב אפרתי: חברות משכנות, לא קבלנים, מי שזכו לתואר הזה, קיבלו עליהם את המשימה הזאת, בהסכם.

יעקב אפרתי: חד-משמעית, הכיוון להשתחל מהמטלה הזאת הוא רק בכך שביום שמגיע תהליך הרישום לסיום, הולכים ורושמים את זה בטאבו.

יעקב אפרתי: היום יש קבלנים שיכולים לרשום את זה בטאבו ועדיין לא עושים את זה.

אברהם רביץ: בעיית הפרצלציה, תמיד.

יעקב אפרתי: זאת הבעיה של כולנו.

יעקב אפרתי: הקבלן צריך לקדם כל מאמץ, ואנחנו עוזרים לעשות כל מאמץ, על מנת להגיע לפרצלציה.

דוד טל: סליחה אדוני, למה אתם מטילים עליהם את העבודה?

דוד טל: האם לא נכון וראוי, אמין, טוב ויעיל, שזה יהיה בידכם אתם?

יעקב אפרתי: אחת הבעיות הקשות היא שתמיד אומרים לנו: למה אתם לא מפריטים את השירותים?

יעקב אפרתי: אתה יודע, זה סוג של הפרטה.

דוד טל: אז אולי תפריטו באמת?

דוד טל: אם הממשלה כך נוהגת, תפריטו את זה, כפי שהממשלה הפריטה הרבה מאוד דברים.

דוד טל: אבל למה לקבלנים?

יעקב אפרתי: זה לא סתם ככה.

יעקב אפרתי: זאת בדיוק שיטת ההפרטה של הטיפול של כל חברה משכנת.

יעקב אפרתי: אגב, הם לא עושים את זה לשם שמים אלא בתמורות מלאות.

1028: מי שנדפק זה האזרח.

יעקב אפרתי: לא, בכלל לא.

יעקב אפרתי: לדעתי אם כל קבלן מרכז את הטיפול מול המשתכנים שלו לאורך זמן, עד הרישום בפרצלציה, ומסירת הטיפול באותה נקודת זמן לטאבו,

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על מדינת ישראל, על קבלנים בישראל.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שאתה זוכר את זה.

מל פולישוק-בלוך: אתה מצפה שהם יעשו סדר במקום שאתם לא הצלחתם?

שלום שמחון: רבותי, אתם מוציאים את הדברים מהקשרם.

מל פולישוק-בלוך: לא.

1028: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שתבין.

1028: בכל מה שאנחנו מדברים פה – נכון שגם הקבלן מרוויח, אבל מי שמרוויח מכל הנושאים האלה ומכל ההערות שלנו הוא בעצם האזרח.

שלום שמחון: אנחנו רוצים שהאזרח ירוויח, אבל רגע.

1028: אתה מסתכל על עניין הקבלנים.

1028: אני מדבר על האזרח, לא על הקבלן בכלל.

שלום שמחון: חבר הכנסת בנלולו, בכלל לא הזכרתי את המילה קבלן.

שלום שמחון: בוא ניישר את העניין בזה וניכנס לתלם כלשהו.

שלום שמחון: עומד להיבנות כאן מאגר מידע.

שלום שמחון: הוא חיוני והוא גם מתבקש כתוצאה מדוחות מבקר המדינה בעבר.

שלום שמחון: חייבים להיכנס ללוח זמנים, והם מאחרים בו מאוד מאוד.

אליעזר כהן: הלוואי שזה יוריד קצת מהביורוקרטיה.

שלום שמחון: בין יתר הדברים שהם מאחרים בהם – והיתה כאן ישיבה קודמת לפני כמה חודשים, אולי כבר עברנו את מחצית השנה מאז – עלו גם נקודות שעלו כאן במקרה הזה.

שלום שמחון: אנחנו יכולים להגיד שצריך לתקן דבר כאן או דבר שם, אבל אי-אפשר שלא יהיה מאגר מידע מסודר שייתן שירות.

שלום שמחון: הנקודה המרכזית שעלתה בפעם הקודמת, אני רוצה להזכיר זאת – וגם חבר הכנסת בנלולו העלה זאת בפני הבוקר – היא השאלה עד כמה יש מידע מוסמך במאגר הזה שאתם מכינים.

1028: אני רוצה להשלים אותך במילה.

שלום שמחון: תן לי לנסות לסיים.

שלום שמחון: בשיחה בינינו הבוקר, חבר הכנסת בנלולו שאל עד כמה המידע שבתוך המאגר הזה הוא מידע מוסמך, שמישהו גם לוקח עליו אחריות.

שלום שמחון: זאת היתה הנקודה המרכזית מבחינתו.

שלום שמחון: דנו בכך גם בפעם הקודמת: האם זה עוד אתר אינטרנט שכל אחד יכול להיכנס אליו אבל אין לו שום משמעות?

שלום שמחון: הדירה של חבר הכנסת בנלולו רשומה אצלם,

1028: וגם אמרתי שאי-אפשר לדעת אם הדירה שלי רשומה בטאבו.

1028: גם את זה אמרתי.

שלום שמחון: אני רק מנסה לשים את הדברים על השולחן.

שלום שמחון: לנו, כמחוקק וכוועדה שמפקחת על עבודת הממשלה, יש אינטרס שהמאגר הזה יהיה ויצא לדרך.

שלום שמחון: אם יש נקודות שאינן מספיק טובות במה שמונח לפנינו, בואו ניגש אליהן כדי שנוכל לתקן אותן.

1028: רק עוד הערה, אם אפשר.

1028: את מה שאמרת כרגע, הם לא צריכים להגיד.

1028: הם כותבים את זה כאן.

1028: תסתכל בסעיף 3(ג): "המידע אינו מהווה אישור זכויות".

מל פולישוק-בלוך: נכון, זה לא מחייב.

רחל זכאי-נוימן: יש אישור.

1028: אני לא מאשר לך.

שלום שמחון: רבותי, אני רוצה לאפשר לחברי הכנסת לדבר.

שלום שמחון: אני לא יכול לחסום חבר כנסת שרוצה לדבר.

אברהם רביץ: כתוב: "אל תחסום שור בדישו".

1028: נקודה שנייה: כשמופיעה המילה "דירה" אפשר להוסיף "מקרקעין" – כי אנחנו מדברים על כל שטח – מושבים, למשל, כל מקום במדינה.

1028: אני לא רוצה לדבר רק על דירה.

1028: מעבר לזה, בשורה התחתונה, כל מה שאנחנו אומרים בתקנות הוא שאנחנו רוצים לתקן כמה נושאים, אך ורק לטובת האזרח.

1028: זה הכול.

1028: לכן אני רוצה להציע: אני מבקש לא לקבל החלטה היום.

1028: שמישהו ישב עם ההערות שיש לנו, כי אי-אפשר להגיש כאן הסתייגויות.

1028: יש לי כמה הערות, אני מוכן למסור אותן ליועצת המשפטית, ובישיבה הבאה נדבר.

שלום שמחון: לא משנה מה יהיה, חבר הכנסת בנלולו צמוד למטרה.

1028: אני לומד ממך.

1028: בדיון הקודם ביקשת בקשה, היום אישרו לך אותה.

1028: אני רוצה לנסות לעשות כמוך.

1028: יש לי כמה תיקונים.

שלום שמחון: אחרי שנגמור את ההערות הכלליות,

1028: הם חייבים לקחת את זה בחזרה לשר?

שלום שמחון: לא.

שלום שמחון: אפשר לתקן פה, ודאי.

אברהם רביץ: אם הם מסכימים.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, שאלתי תוך כדי הדיון את אנשי מינהל מקרקעי ישראל כמה דירות כאלה עדיין אינן רשומות.

דוד טל: השיבו לי שיש מאות אלפי דירות כאלה.

דוד טל: אני משתומם: מאות אלפי דירות שלא רשומות עד היום הזה?

1028: 600,000 דירות.

קריאה: בטאבו.

דוד טל: מה מינהל מקרקעי ישראל עשה עד היום כדי לקדם את זה?

שלום שמחון: זה לא המינהל.

רחל זכאי-נוימן: אפשר להפיל עלינו הכול, אבל,

דוד טל: אני משתדל להפיל את המעט.

מל פולישוק-בלוך: יש לכם מספיק משלכם, את אומרת.

דוד טל: הגוף שעד היום היה אחראי להעביר את כל הנושא של הרישום בטאבו – זה היה אתם?

דוד טל: אתם טיפלתם בזה?

רחל זכאי-נוימן: הרישום בטאבו של נכסים שאנחנו מנהלים, במרבית החוזים שלנו, זה שנים – ועל זה דיבר הרב רביץ – בהתקשרויות שלנו עם יזמים, אנחנו מביאים את זה עד לסיום.

רחל זכאי-נוימן: מי שעושה עסקת מכירה של הדירות במיזם שקנה הוא שאמור להביא את זה לקו הסיום אחרי שיש פרצלציה, וגם לרשום בטאבו.

רחל זכאי-נוימן: לא אנחנו.

רחל זכאי-נוימן: כך זה שנים, אין שום חידוש בזה.

רחל זכאי-נוימן: דרך אחרת פשוט אינה אפשרית.

רחל זכאי-נוימן: הרישום בטאבו נעשה בקצב שלו, זה מה שיש לי לומר.

רחל זכאי-נוימן: לא קל לעשות פרצלציה במדינת ישראל.

רחל זכאי-נוימן: תראו את הצד השני: כל אחד דואג לאזרח, וגם אנחנו מנסים כמיטב יכולתנו לדאוג לו.

1028: אני בטוח.

רחל זכאי-נוימן: בשנים האחרונות אנחנו מגישים תביעות, וכשאנחנו מנהלים את התיקים אנחנו זוכים – במרבית המקרים אנחנו אפילו לא צריכים לנהל תיקים.

רחל זכאי-נוימן: התיקים הם נגד קבלנים, כדי לאכוף עליהם את חובתם לרשום בטאבו.

רחל זכאי-נוימן: יש לא מעט קבלנים שגם כשכבר אפשר לא עושים זאת.

דוד טל: על-פי החוק הקיים הם חייבים להעביר את זה בטאבו?

דוד טל: אם כן זה לא מייתר את כל התקנות הללו?

רחל זכאי-נוימן: מטרת התקנות אחרת.

רחל זכאי-נוימן: אולי אני לא מסבירה את עצמי היטב.

דוד טל: גם אני, כמו הרב רביץ, לא הייתי בדיון הקודם.

דוד טל: אני רוצה לבקש מגברתי שמא תואיל בטובה לפרוש את העניין ולהסביר לי את ההבדל.

רחל זכאי-נוימן: יש להבחין בין שני דברים: בין המעשה לבין המאגר.

רחל זכאי-נוימן: במהלך הרגיל של עבודת מינהל מקרקעי ישראל, בשיווק קרקע למגורים, למשל, ניגשים קבלנים, חותמים אתנו על הסכם פיתוח – והם כבר יודעים את זה, הם לא מופתעים מזה, כי במכרז כבר אמרנו שהם יצטרכו להביא את העניין עד הרישום ולנהל אצלם את הרישומים, זאת המשמעות.

מל פולישוק-בלוך: את מדברת על חברה משכנת?

רחל זכאי-נוימן: אני מדברת על קבלן.

רחל זכאי-נוימן: בחברות המשכנות דיברו על שש החברות הגדולות.

רחל זכאי-נוימן: זה כבר מזמן לא כך, ואין עדיפות ל"שיכון עובדים" או לקבלן "פרץ בונה הנגב".

רחל זכאי-נוימן: כולם נחשבים קבלן.

יעקב אפרתי: כולן חברות ממשלתיות.

דוד טל: כל קבלן הוא חברה משכנת?

רחל זכאי-נוימן: בוודאי, לצורך המקרקעין שלו.

רחל זכאי-נוימן: זה לא "גליק" גדול כל כך.

רחל זכאי-נוימן: זה בסך הכול כינוי, שהמשמעות שלו היא אחריות.

מל פולישוק-בלוך: הוא לא הולך לגור שם, אז הוא רק משכן.

רחל זכאי-נוימן: בדיוק.

רחל זכאי-נוימן: הנושא הזה, למרבה הצער, בגלל הרבה נימוקים – ואני לא אומרת שהם קשורים רק בקבלנים, בהחלט לא, ובוודאי לא רק בנו – קצב עשיית הפרצלציה, קידום הדברים, כל זה מאוד אטי במדינת ישראל, לא יעזור כלום.

מל פולישוק-בלוך: כן יעזור, הרבה דברים יעזרו.

מל פולישוק-בלוך: אבל העובדה היא שזה הולך לאט.

רחל זכאי-נוימן: זאת העובדה.

רחל זכאי-נוימן: זה מתקדם לאט מאוד.

רחל זכאי-נוימן: לפעמים גם בלי שמישהו מכשיל את הדברים בכוונה נדרשות שנים.

רחל זכאי-נוימן: גם קבלן שמאוד רוצה לא תמיד יכול להגיע לקו לפני עבור כמה שנים טובות.

רחל זכאי-נוימן: עלתה אצלנו המחשבה שאולי נפסיק לשווק כך, ואולי נשווק רק אחרי פרצלציה.

אברהם רביץ: איך תיבנה המדינה?

רחל זכאי-נוימן: בדיוק, זה הצד השני.

רחל זכאי-נוימן: לאזרח הכי טוב שנשווק, שנוציא מכרז, רק אחרי פרצלציה.

רחל זכאי-נוימן: לכאורה לא תהיה שום מניעה אמיתית – למעט התנהלות סבירה של הקבלן – כדי להביא את זה לסיום בתוך פרק זמן הגיוני.

רחל זכאי-נוימן: דא עקא, המשמעות היא שכמעט לא נשווק.

רחל זכאי-נוימן: על מרבית השטחים זה תהליך שצריך להיעשות.

יעקב אפרתי: המרכז למיפוי ישראל.

מל פולישוק-בלוך: הפרצלציה היא לא ברשויות התכנון?

רחל זכאי-נוימן: לא, היא במרכז למיפוי ישראל, אתנו, עם הקבלנים.

רחל זכאי-נוימן: צריך כאן תרומה משותפת.

רחל זכאי-נוימן: בעיקר, לצורכי רישום, צריך אישור של המרכז למיפוי ישראל.

רחל זכאי-נוימן: אומר עוד דבר אחד: יש לנו תוכנית חומש להאצת הרישום, והיא נכנסה עכשיו למהלך ועובדת מאוד יפה.

רחל זכאי-נוימן: גם עלינו זה מאוד מעיק: כל אזרח כזה שבא גם מונע מאתנו לעשות פעילות אחרת שאנחנו צריכים לעשות.

רחל זכאי-נוימן: אנחנו לא נהנים מהמצב הזה.

רחל זכאי-נוימן: אנחנו עובדים עליו כדי לתקנו ואני חושבת שאנחנו עושים לא מעט – במגבלות של זמן, תשומות וכו', צריך לזכור, התקציב לא בלתי מוגבל.

רחל זכאי-נוימן: זה מצב קיים.

רחל זכאי-נוימן: מטרת המאגר הזה לא להאיץ את התהליך.

רחל זכאי-נוימן: האצת התהליך נכונה בלי קשר לכלום.

רחל זכאי-נוימן: מטרת המאגר לתת כלי לאזרח כדי שהוא יוכל, בדרך קלה וזמינה יחסית, לראות מידע על קרקעין שהוא מתעניין לעשות בהם עסקה, למשל.

1028: מתי הוא מתעדכן?

רחל זכאי-נוימן: קודם כול המאגר לא קם כל עוד הוא אינו מאושר בתקנות על ידכם.

רחל זכאי-נוימן: הוא מתעכב, מנימוקים שונים, תקופה ארוכה מאוד.

רחל זכאי-נוימן: מאוד היינו רוצים להתחיל להפעיל אותו.

רחל זכאי-נוימן: אנחנו חושבים שלפחות באותו חלק של מידע אמין במידה סבירה, מבוסס ומתעדכן – לא "און-ליין" אבל בהחלט בפרקי זמן קצרים מאוד,

דוד טל: מהיום שנאשר את התקנות, בתוך כמה זמן המאגר יופעל?

רחל זכאי-נוימן: אמרנו: או 120 יום מפרסום התקנות או 120 מפרסום תקנות האגרות, והן כבר אושרו.

אברהם רביץ: האם אתם מורידים מהמטלות המונחות עליכם היום באמצעות התקנות החדשות?

אברהם רביץ: מה אנחנו עושים כאן?

1028: הם מורידים ומעבירים לקבלנים.

רחל זכאי-נוימן: אנחנו מורידים את ההתעניינות של אזרח – שעל פני הדברים נכנס לגוש/חלקה של האיש שאתו הוא מנהל משא ומתן, ראה שזה מעוקל, והוא כבר לא יבוא אלינו לבדוק את החלקה הזאת.

אברהם רביץ: איך הוא ידע שזה מעוקל?

רחל זכאי-נוימן: הוא יראה במאגר.

מל פולישוק-בלוך: בכל כמה זמן המאגר מתעדכן?

רחל זכאי-נוימן: ימים ספורים.

רחל זכאי-נוימן: מאידך גיסא, אנחנו מוסיפים על עצמנו מטלות.

שלום שמחון: סליחה, אני מבקש רשות דיבור.

שלום שמחון: אני רוצה לומר מה מצבנו מבחינת התקנות נכון להיום.

שלום שמחון: בישיבה הקודמת סיימנו להקריא את התקנות וביקשנו תיקונים.

שלום שמחון: אני גם רוצה לומר מה אומר הפרוטוקול: "ברמה העקרונית הוועדה סיימה לקרוא את התקנות, למעט ההגדרה 'מקרקעין' שבתקנה.

שלום שמחון: לגבי תקנה זאת מבקשת הוועדה שיובא לפניה נוסח חדש, שיפרט את סוגי המקרקעין שייכללו במאגר, או שתהיה תקנה נוספת אחרת, שתתייחס לעניין.

שלום שמחון: הוועדה תדון בה ולאחר מכן תאשר את התקנות".

שלום שמחון: זה היה מצבנו בישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אני מסב את תשומת לבם של חברי הכנסת, גם אלה שלא היו בישיבה הקודמת, שאנחנו סיימנו בעצם לקרוא את התקנות.

שלום שמחון: ביקשנו את ההבהרות שעו"ד זכאי-נוימן נתנה כאן קודם.

שלום שמחון: בעצם אנחנו לפני אישור, אלא אם כן עוד מישהו רוצה לומר משהו, משהו שלא פותח את ההקראה מחדש אלא מסתייג לגבי התקנות עצמן.

יוסי ברג: אני מהמועצה לצרכנות.

שלום שמחון: חיפשתי אתכם, ולא מצאתי אתכם.

יוסי ברג: לצערנו היינו בוועדה אחרת, ויושב-ראש הוועדה לא שחרר אותנו.

לאה ורון: שאלנו כבר בדיון הקודם אם במועצה לצרכנות יש רק אדם אחד.

יוסי ברג: כיוון שבשנים האחרונות מקצצים את תקציבנו בעשרות אחוזים בכל שנה, המספר הולך ויורד.

יוסי ברג: נשמח לקיים דיון גם על המועצה לצרכנות.

יוסי ברג: יושב-ראש הוועדה דיבר קודם על חשיבות המידע וחשיבות המאגר.

יוסי ברג: אנחנו מצטרפים לכך.

יוסי ברג: דוח מבקר המדינה ביקר נמרצות את מינהל מקרקעי ישראל, וכתב שהוא חייב להיכנס ללוח זמנים – שכנראה עשרות שנים הוא נמנע מלהיכנס אליו – ושמאחרים בו מאוד.

יוסי ברג: בדיון הקודם, בעמ' 12, אמר יושב-ראש הוועדה שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה שיש משהו לא ראוי בתקנות.

יוסי ברג: היא התייחסה לכך שכתוב שהמאגר יכלול פרטים רק ככל שאלה נקלטו במערכת הממוכנת של מינהל מקרקעי ישראל.

יוסי ברג: כלומר לכאורה יש למינהל חופש.

יוסי ברג: יש 650,000 דירות שאינן רשומות – והוא יכניס פרטים לגבי 50,000 דירות, כי זה מה שהוא יכול, כי זאת היכולת שלו.

יוסי ברג: וכך יעברו שנתיים, ארבע שנים, עשרים שנה, ולא ישתנה כלום כי התקנות אינן מחייבות.

יוסי ברג: עו"ד אתי בנדלר אמרה שבחוק עצמו, המחוקק – כלומר אתם – קבע בסעיף 4טו(ג)(1)(ד) שהשר יכול לקבוע העלאה הדרגתית במועדים שונים שייקבעו.

יוסי ברג: בשני מכתבים שלנו הסבנו את תשומת לב הוועדה לכך שהמשפט "ככל שאלה נקלטו" ללא ציון מועדים בתוך כמה זמן גומרים את זה – חצי שנה, שנה, עשרים שנה, משהו סביר – לכאורה זה לא חוקי.

יוסי ברג: מה שנאמר על-ידי עו"ד בנדלר, שזה לא ראוי, צריך שזה יישקל.

יוסי ברג: תוך כדי הישיבה ננסה לתת את הפתרון.

יוסי ברג: זה בדיוק המקרה הקלסי של הפרדת הרשויות.

1028: יש לי בקשה, אני חייב להגיע לוועדת הכספים, אני ממלא מקום היושב-ראש,

אברהם רביץ: אגב, אתה עושה שם עבודה נפלאה.

אברהם רביץ: אמרו לי להחמיא לך.

אברהם רביץ: שאלתי מי האיש שמבין אותנו קצת.

אברהם רביץ: אמרו לי: בנלולו.

1028: תודה רבה.

1028: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרתי לך קודם, הנקודה החשובה ביותר היא הנושא של המידע.

1028: בעצם הוא לא מהווה אישור לשום דבר.

1028: אם ישנו את הסעיף הספציפי הזה, אני מוכן לקבל את זה.

1028: הכוונה לסעיף 3(ג).

1028: זה דבר אחד.

1028: דבר שני, כשכתוב "דירה" צריך להיכתב "מקרקעין".

1028: אני מבקש שאם תהיה הצבעה יקראו לי מוועדת הכספים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להעיר עוד הערה.

שלום שמחון: אז תתקזז שם עם מישהו מהעבודה, בסדר?

1028: אני אסתדר.

אליעזר כהן: אני מצטרף לבקשה של חבר הכנסת בנלולו.

אליעזר כהן: אני רוצה להעיר הערה לעניין המידע.

אליעזר כהן: למינהל מקרקעי ישראל יש תפקיד לאומי חשוב מאוד, ויש לו המון עבודה והמון בעיות.

אליעזר כהן: לאורך שנים,

שלום שמחון: רק רגע: חבר הכנסת בנלולו, מה אתה רוצה שיהיה כתוב שם?

שלום שמחון: כתוב: "המידע שבמאגר אינו מהווה אישור זכויות…".

מל פולישוק-בלוך: הוא רוצה להוריד את המילה "אינו".

1028: שיהווה אישור, זאת הכוונה שלי.

1028: ונוסף על "דירה", שיהיה גם "מקרקעין".

רחל זכאי-נוימן: מר בנלולו, היית משנה את דעתך אילו אמרתי לך, כנתון, שגם בטאבו המידע האמין ביותר,

1028: כשהטאבו יבוא לפה גם לו אגיד את זה, תאמיני לי.

רחל זכאי-נוימן: גם שם פלט המידע באינטרנט לא מהווה אישור אלא רק נסח.

עליזה קן: משום שיש אפשרות לפרוץ למערכת.

עליזה קן: זה בגלל האפשרות הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אם אתה דואג לצרכן אתה צריך מאוד להיזהר מזה.

מל פולישוק-בלוך: כי אז אנשים יקנו וימכרו דירות על בסיס המידע הזה.

שלום שמחון: רק רגע, תסבירי את זה כשהוא ישב ויהיה חלק מהישיבה.

שלום שמחון: מהרגע שהוא קם ואמר שהוא הולך, הוא כבר לא חלק מהישיבה.

שלום שמחון: זה לא מתאים.

אליעזר כהן: למינהל מקרקעי ישראל יש תפקיד מרכזי וחשוב מאוד.

אליעזר כהן: עם זאת הוא סוחב אחריו, על גבו, את הביורוקרטיה הקשה והנוראית.

אליעזר כהן: הרבה מהאנשים שהתעסקו עם המינהל סבלו ממנה.

אליעזר כהן: אם מרכז המידע וכל הבקשות שלהם יתרמו להקלת התהליכים הביורוקרטיים ולקיצורם – אתמוך בכל מהלך כזה.

שלום שמחון: תודה.

מל פולישוק-בלוך: יש לי כמה הערות.

מל פולישוק-בלוך: אני חוששת מאוד שאנחנו לא יכולים למחוק את המילה "אינו".

שלום שמחון: כלומר ההיפך מחבר הכנסת בנלולו.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה את הכוונה שלו, המטרה שלו חיובית.

מל פולישוק-בלוך: אבל בפועל,

דוד טל: הכוזרי אמר על זה משהו פעם.

מל פולישוק-בלוך: אז אחר כך תגיד לי את המשפט, שאלמד.

מל פולישוק-בלוך: אבל במצב הנוכחי, כפי שמינהל מקרקעי ישראל מתנהל, ומצד שני כפי שהקבלנים מתנהלים – זה לעולם לא יהיה מאגר מידע מהימן.

מל פולישוק-בלוך: לא הייתי קבלנית, בניתי רק בית אחד בחיים שלי.

מל פולישוק-בלוך: אבל הייתי עורכת דין, והיה לי קשר עם המינהל, לצערי הרב.

דוד טל: לצערך הרב?

מל פולישוק-בלוך: ועוד איך.

מל פולישוק-בלוך: אין מקום, במדינת ישראל הביורוקרטית, שהוא כל כך ביורוקרטי.

שלום שמחון: זה לא היה כשמר אפרתי היה המנכ"ל.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת כמה שנים הוא המנכ"ל.

אליעזר כהן: הוא מנכ"ל צעיר, הוא הספיק להיות מנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות.

שלום שמחון: בעוד שלושה חודשים הוא שובר את השיא.

מל פולישוק-בלוך: אולי זה חלק מהבעיה.

מל פולישוק-בלוך: לא הוא – אלא זה שמתחלפים שם כל כך הרבה.

יעקב אפרתי: זה גוף לא קל.

מל פולישוק-בלוך: זה גוף נוראי.

מל פולישוק-בלוך: אני לא באה בטענות לאיש זה או אחר.

מל פולישוק-בלוך: זה גוף ביורוקרטי, מסורבל, פועל לא נכון, מתנהל קשה.

מל פולישוק-בלוך: כדי להיות עדינה אומר שזאת המערכת הכי ביורוקרטית שיש, על כל המשתמע מזה.

מל פולישוק-בלוך: לסמוך על מאגר מידע, עם כל האנשים שייכנסו אליו – ושיהיו לכולם הכוונות הטובות ביותר – אסור שזה יהווה אישור זכויות.

מל פולישוק-בלוך: זה יביא לנזק לצרכן עצמו, כי הוא יקנה או ימכור דירה שאינה שייכת למי שצריך.

מל פולישוק-בלוך: אסור שזה שיקרה, אני אומרת את זה כעורכת דין.

אליעזר כהן: אם את מוכנה לעצור רק לשנייה: הקונפליקט הזה צריך לבוא בין חבר הכנסת בנלולו לבינך כאן, על השולחן.

אליעזר כהן: אלו שני קצוות, מה שאת אומרת ומה שהוא אומר.

שלום שמחון: נהיה רגע לבד, אנחנו חברי הוועדה: העובדה שחלק לא היו בדיון הקודם והגיעו היום אינה מזכה אותם בפתיחת הדיון מחדש.

שלום שמחון: אגיד גם למה.

שלום שמחון: שמעתי את חברת הכנסת פולישוק-בלוך ושמעתי גם את חבר הכנסת בנלולו, ואני לא מגיע למסקנה שאני צריך לפתוח תקנה שכבר הקראתי מחדש בפעם הקודמת.

שלום שמחון: אקיים הצבעה עליה – או שהיא תיפול או שהיא לא תיפול.

שלום שמחון: זה מה שיש לעשות.

שלום שמחון: אחרת נתחיל בכל פעם מחדש.

אליעזר כהן: אתה יודע מה?

אליעזר כהן: אני מסכים.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני רוצה להתייחס לסעיף 2(ג).

מל פולישוק-בלוך: מי מנהל את המאגר, לא אתם?

מל פולישוק-בלוך: בכל מקרה זה מינהל מקרקעי ישראל.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שזהו גוף ביורוקרטי מאוד ואטי, המשמעות של המשפט הזה היא שעד שמנהלת המאגר תאמת את הנתונים יעבור זמן רב.

מל פולישוק-בלוך: עד שיאשרו את התיקים.

מל פולישוק-בלוך: אולי יהיו כמה "מאכערים" שייתנו לה את התיקים מהר יותר, כי ככה זה עובד, אבל יידרש המון זמן כדי לאמת את המידע, ולכן המאגר לא יהיה מלא ולא יהיו בו הרבה מהנתונים.

מל פולישוק-בלוך: לכן גם המשפט הזה בעייתי, אלא אם כן ייתנו לו תשובה.

דוד טל: כאמור לא הייתי קודם ואני לא בקי בכל הדיון הזה.

דוד טל: אבל אני רוצה להציע שנצפה פני עתיד.

דוד טל: מהרגע הזה והלאה נעביר את כל הנושא הזה על הקבלנים, אבל מהיום לאחור – 600,000 יחידות כאלה ואחרות שהיו – הם ימשיכו לטפל בזה.

דוד טל: אני מצטרף למה שאומרת חברת הכנסת פולישוק-בלוך.

דוד טל: את המאגר הזה יבנו בצורה הכי אמינה והכי טובה, כך שבסך הכול האזרחים יקבלו את המידע הנכון ביותר.

רבקי דב"ש: מטרת התקנות איננה להעביר את תפקיד ניהול המידע לידי הקבלנים.

רבקי דב"ש: מטרת התקנות היא לפתוח נתונים מהימנים שקיימים במינהל מקרקעי ישראל לגבי מקרקעין כהגדרתם לעיון הציבור, כפי שמפורט בתקנות.

רבקי דב"ש: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

אברהם רביץ: אז בעצם באים לשפר את המידע לאזרח.

רבקי דב"ש: כן, להעמיד אותו לציבור כשהוא מהימן, באמצעים טכנולוגיים מודרניים.

מל פולישוק-בלוך: אין ספק שזה טוב יותר מהמצב הנוכחי.

דוד טל: כמה בתים יש…?

דוד טל: וכמה אין להם?

רחל זכאי-נוימן: חברת הכנסת פולישוק-בלוך, אני רוצה להשיב על שאלתך על הזמן שיידרש לבדיקת הנתונים.

שלום שמחון: אני מודיע לעוזרת של חבר הכנסת בנלולו שבעוד חמש דקות אני מסיים את הנושא הזה.

שלום שמחון: אם הוא רוצה לבוא להצביע, שיגיע.

רחל זכאי-נוימן: מנהלת המאגר לא תבדוק כל מידע שנתקבל, אלא היא תכניס את המידע פנימה למאגר המידע.

מל פולישוק-בלוך: כתוב "תבדוק את מהימנותו".

רחל זכאי-נוימן: כתוב שלא ייכללו תיקים שמנהל המאגר לא אימת את נתוניהם.

רחל זכאי-נוימן: הכוונה לתיק, זאת הלשון.

מל פולישוק-בלוך: "נתוניהם מהימנים" – מה זה אומר?

שלום שמחון: מר אפרתי, הבוס של עו"ד זכאי-נוימן, בזכות דיבור כרגע.

יעקב אפרתי: אנחנו עושים כל מאמץ לשפר.

יעקב אפרתי: מי שנכח כאן כשהצגנו את החומר בוועדה ראה שהצגנו סדרה של פעולות שאנחנו עושים על מנת לשפר את מערכי השירות במינהל מקרקעי ישראל.

יעקב אפרתי: זה לא דבר אחד וזהו,

יעקב אפרתי: זאת סדרה של פעולות.

יעקב אפרתי: חלק מהסדרה הזאת זה הניסיון להפיץ מידע שזמין היום בהיקפים של שני שלישים מכמות התיקים.

יעקב אפרתי: אפשר להפיץ את זה לאזרח.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בעד, שלא תהיה אי-הבנה.

יעקב אפרתי: הוא יוכל לראות את זה בלי להזדקק לשירותים שלנו.

אברהם רביץ: אילו מטלות נוספות אתם מטילים על הקבלנים?

יעקב אפרתי: שום מטלה.

יעקב אפרתי: זה שהקבלנים רוצים לעלות טרמפ עלינו, זאת זכותם המלאה, בכל הזדמנות.

שלום שמחון: זה שירות ללקוח.

שלום שמחון: מי שמנצל את ההזדמנות,

יעקב אפרתי: כאן ייפתח קצת מידע, של שני שלישים מהחומר, שאנחנו חושבים שהוא ברמת מהימנות סבירה.

יעקב אפרתי: בחנו אותו.

יעקב אפרתי: גם לגבי השליש הנוסף אנחנו בתהליכים מואצים כדי לשחרר אותו למאגר המידע הזה.

יעקב אפרתי: זה הרצון שלנו.

מל פולישוק-בלוך: הרצון וגם הכוונה מצוינים.

מל פולישוק-בלוך: הבעיה היא הביצוע.

יעקב אפרתי: אם תעזרו לנו, נעשה את זה.

שלום שמחון: מר אפרתי, אני רוצה להציע הצעה.

שלום שמחון: נסכם כאן שנאשר את התקנות ובעד שנה תידרשו להגיע הנה ולדווח על השירות הזה.

מל פולישוק-בלוך: רעיון טוב, ונראה את התיקונים שצריך לעשות.

שלום שמחון: תדווחו על ההקמה, איך מאגר המידע משרת את הציבור, באילו קשיים נתקלתם, אם יש קשיים.

יעקב אפרתי: ברצון.

דוד טל: כלומר אנחנו מאשרים לשנה, ואם זה יעבוד נכון נאשר שוב, לצמיתות?

רחל זכאי-נוימן: זה חבל.

שלום שמחון: למה?

שלום שמחון: אני מבקש שבעוד שנה הם ידווחו.

יעקב אפרתי: אני מזמין את כולם לעיין באתר האינטרנט.

אברהם רביץ: הייתי רוצה לשמוע את נציגי הקבלנים.

אברהם להב: אני רוצה שתדעו, לקראת הצבעה, על מה הולכים להצביע.

אברהם להב: קודם כול, במאגר המידע שמינהל מקרקעי ישראל אמור להקים אין שום חובת דיווח.

אברהם להב: אדם שעושה עסקה או לוקח משכנתא מבנק או מקבל צו שיפוטי כלשהו או עיקול – אין שום חובה לרשום אותו במינהל מקרקעי ישראל.

אברהם להב: כלומר מאגר המידע הזה, על-פי החוק, על-פי התקנות, אינו משקף,

שלום שמחון: רבותי, זה לא עניין של קואליציה-אופוזיציה, זה עניין של שירות לאזרח.

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מסביר לחבר הכנסת בנלולו את הצעתך.

אברהם להב: מאגר המידע אולי טוב יותר ממה שיש היום, כמו שאמר מר אפרתי, כי חלק מהמידע אכן יהיה זמין.

יעקב אפרתי: הוא טוב יותר ממה שאין היום.

אברהם להב: נכון, אני מקבל את התיקון.

אברהם להב: אבל ודאי שלא יהיה בו המידע המלא.

אברהם להב: אני לא מדבר על החלק שדיבר עליו חבר הכנסת בנלולו – השאלה אם המידע מחייב או לא.

אברהם להב: קודם כול, המידע יהיה מאוד חלקי.

אברהם להב: כל רוכש דירה, אם יפנה למאגר המידע הזה, בעצם יקבל מידע חלקי מאוד, ולא תהיה לו אינדיקציה אם באמת כדאי לו ושווה לו לרכוש, ואם הוא לא לוקח סיכון.

שלום שמחון: אז מה אתם רוצים, שלעולם לא נתחיל שירות כזה?

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא אם זה לא יבלבל את האנשים, זאת השאלה.

אברהם להב: זה יבלבל.

אברהם להב: יהיה צורך ללכת לרשם המשכונות, יהיה צורך ללכת לקבלן, לעוד חמישה גורמים כדי לדעת מה מצבו המשפטי של הנכס.

מל פולישוק-בלוך: מה זה עוזר?

אברהם להב: המידע יהיה מלא.

אברהם להב: אם יש חובת דיווח, המידע יהיה מלא.

אברהם להב: כמו נסח טאבו.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא שייך.

מל פולישוק-בלוך: אמרת בסוף דבריך דברים שסותרים את ההתחלה.

שלום שמחון: נשמע את נציג התאחדות הקבלנים.

משה טופורובסקי: התהליך של הקמת מאגר מידע הוא תהליך נכון.

משה טופורובסקי: הבעיה היא שכרגע, לתפיסתנו, יש כשל בתקנות בנושא אישור הזכויות.

משה טופורובסקי: צריך להיות מאגר מידע, האזרח שמבקש לרכוש דירה ורוצה לדעת מה מצב הזכויות בדירה הזאת – היום הוא הולך לטאבו, או אם הדירה אינה רשומה בטאבו הוא צריך ללכת למינהל ולקבל שם את כל הפרטים, ושמינהל מקרקעי ישראל יהיה חתום למטה.

משה טופורובסקי: זה לא משנה אם יש לי המידע, אם הפרטים מהימנים, אם משהו כן נמסר או לא נמסר – לא תהיה ריצה לקבלן, ליזם, לעורך הדין שעשה את העסקה.

שלום שמחון: ואם אין מעגל כזה, מה קורה?

משה טופורובסקי: הם מנציחים את המצב הקיים ורק שמים מאגר מידע, כשהם לא חותמים למטה.

משה טופורובסקי: מקבלים נייר ממינהל מקרקעי ישראל, אבל לא עומד מאחוריו כלום.

שלום שמחון: אבל גם ככה אין מאחוריו כלום.

שלום שמחון: רוצים לעלות מדרגה.

משה טופורובסקי: אבל לא עולים מדרגה, מקימים משהו שאין מאחוריו כלום.

משה טופורובסקי: מאגר המידע צריך להיות מלא ומהימן, ומינהל מקרקעי ישראל צריך להיות חתום עליו.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם אדם הולך למינהל מקרקעי ישראל, הוא מקבל את אותו מידע?

אברהם להב: כן, הוא מקבל.

מל פולישוק-בלוך: הוא רק עומד יומיים בתור?

מל פולישוק-בלוך: זאת השאלה.

משה טופורובסקי: אבל הוא לא מקבל משהו שמינהל מקרקעי ישראל חתום עליו.

מל פולישוק-בלוך: הסעיף הזה אומר שייכללו בו רק תיקים שנתוניהם מהימנים.

משה טופורובסקי: היום אין אחידות, אין מקום אחד, אין טפסים אחידים, אין דרך מסוימת למסור מידע.

משה טופורובסקי: לכן אם מדובר בחברה קבלנית מסודרת, הכול טוב ויפה.

משה טופורובסקי: אם מדובר בקבלן שלא קיים, בעורך דין שחלילה קרה לו משהו – מה אז?

משה טופורובסקי: אין שום תיעוד לגבי משכנתאות.

משה טופורובסקי: זה לא קיים.

משה טופורובסקי: צריך להיות מאגר מידע, אבל הוא צריך להיות מלא.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: הבנתי.

שלום שמחון: היועצת המשפטית של הוועדה תתייחס למה שנאמר כאן על-ידי המועצה לצרכנות.

הלית ברק-מגידו: החשש שהועלה על-ידי עו"ד בנדלר בישיבה הקודמת שלא יצוין אילו סוגי מקרקעין ייכללו במהלך התקנות נבע מכך שכלילת המקרקעית בהגדרה היתה צריכה להיות נתונה לכך שמנהל מאגר המידע אישר זאת.

הלית ברק-מגידו: החשש להותיר שיקול דעת בידי אותו פקיד או פקידה של מינהל מקרקעי ישראל לכך שסוגים כאלה או אחרים לא ייכללו במאגר, פג על ידה בכך שסוגי מקרקעין – יצוין במפורש מתי הם ייכללו.

הלית ברק-מגידו: במילים אחרות, החוק המסמיך קובע אפשרות לשר לכלול סוגים שונים באופן הדרגתי.

הלית ברק-מגידו: במקרה הזה השר החליט שלא להשתמש בסמכות הזאת.

הלית ברק-מגידו: הוא לא חייב לכלול את ההדרגתיות; הוא רשאי לעשות כן.

הלית ברק-מגידו: שוחחתי עם אנשי משרד המשפטים ועם אנשי מינהל מקרקעי ישראל.

הלית ברק-מגידו: הם סיפרו ששקלו אם לעשות זאת, והחליטו שלא להשתמש בסמכות הזאת.

הלית ברק-מגידו: מרגע שהמקרקעין שנכללים אינם נתונים לשיקול דעתה של הפקידה, החשש שהעלתה עו"ד בנדלר פג ונמוג, ודעתנו נחה בעניין הזה.

יוסי ברג: לעמדתכם סעיף 2(א) הוא חוקי.

הלית ברק-מגידו: בהחלט.

יוסי ברג: לעמדתנו לא.

מל פולישוק-בלוך: למה?

יוסי ברג: אומרים למינהל מקרקעי ישראל: אף-על-פי שהחוק קבע שלא עשית די במשך עשרות שנים, עליך לפעול בתוך שנתיים או שלוש, בתוך זמן סביר – כי חיוני מאוד שיהיה מאגר.

יוסי ברג: ברגע שכותבים בסעיף 2(א): "מאגר המידע יכלול פרטים ככל שאלה נקלטו" – המשמעות היא שאם מינהל מקרקעי ישראל ממשיך כפי שאומרים הקבלנים וכפי שאמר חבר הכנסת בנלולו, שלא להעלות תיקים, אין לו שום תמריץ לעשות זאת.

לאה ורון: לכן בעוד שנה נבחן שוב את הדברים, כפי שהציע היושב-ראש.

דוד טל: ואם בעוד שנה יסתבר לנו שהם ממשיכים להתנהל כפי שהם, באטיות, מה נעשה?

דוד טל: כדאי לנקבל את הצעתי ולאשר רק לשנה ובעוד שנה לאשר לצמיתות, אם הדברים רצים; אם לא, לא נאשר.

יעקב אפרתי: ואם לא יהיה מאגר בעוד שנה, אז מה?

יעקב אפרתי: לנו זה חשוב, אבל אם אתם לא תיתנו לנו, מה אני אעשה?

יעקב אפרתי: לא יהיה.

יעקב אפרתי: אני יכול לעשות כל מאמץ במה שתלוי בי.

יעקב אפרתי: מה שתלוי בך – תלוי בך.

יעקב אפרתי: תיתן לי – יהיה.

יעקב אפרתי: לא תיתן לי – לא יהיה.

יעקב אפרתי: היום אני מציג לך כניסה עם 650,000 יחידות דיור.

יעקב אפרתי: תיתנו – יהיה.

יעקב אפרתי: אם תגידו לי שעד שלא אגמור 100 לא אבוא, נמתין עד שיהיו 100.

מל פולישוק-בלוך: אתה מכניס 600,000 יחידות דיור?

שלום שמחון: חברים, אני לא ממונה על עבודת הממשלה.

יעקב אפרתי: מכניסים נתונים.

יעקב אפרתי: או שזה רשום בטאבו,

מל פולישוק-בלוך: יש כאן כמה דברים לא ברורים.

מל פולישוק-בלוך: הוא מדבר על 600,000 יחידות דיור.

מל פולישוק-בלוך: כמה מתוכן רשומות בטאבו?

נובה צוק: המספר הוא 650,000.

נובה צוק: מתוכן 425,000 רשומות בטאבו.

מל פולישוק-בלוך: כל מה שרשום בטאבו זה הרבה יותר מהימן.

מל פולישוק-בלוך: בעצם אתם נותנים לנו מענה ל-250,000 דירות.

שלום שמחון: חברים, מה קרה?

שלום שמחון: הדברים צריכים ליפול פה בוועדה.

שלום שמחון: אני לא אחראי על הממשלה.

שלום שמחון: אני רוצה להצביע.

שלום שמחון: חבר הכנסת בנלולו, נו באמת.

1028: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להבין את הממשלה.

שלום שמחון: אני רוצה להצביע.

1028: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך דבר אחד: אני לא חותמת גומי של אף אחד ובטח לא של אף חבר כנסת.

1028: זה דבר אחד.

1028: דבר שני, לא קורה כלום אם אנחנו חולקים על מה שמשרד ממשלתי מביא לכאן.

1028: לא צריך להעניש אותי ולא את האזרח.

שלום שמחון: אני לא מעניש אותך.

שלום שמחון: סליחה.

1028: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, ביקשתי כמה תיקונים.

1028: אתה מוכן לבצע אותם, מינהל מקרקעי ישראל מוכן לבצע אותם.

שלום שמחון: חבר הכנסת בנלולו, שמעתי.

שלום שמחון: דני, שמעתי.

1028: יש לי הצעה, אדוני.

שלום שמחון: הודעתי לעוזרת שלך שאני מצביע בשעה 09:45.

שלום שמחון: עכשיו כבר 09:55.

שלום שמחון: יש לי עוד נושא.

שלום שמחון: אני רוצה להצביע.

שלום שמחון: לא מעניין אותי אם זה יעבור או לא יעבור, בסדר?

1028: זה צריך לעניין אותך.

שלום שמחון: אחר כך אני אחליט מה אני עושה.

שלום שמחון: שלא יעבור, אז מה?

שלום שמחון: אני חייב לממשלת ישראל, לקואליציה?

שלום שמחון: באמת.

שלום שמחון: אני משתדל להיות מאוד מאוזן.

שלום שמחון: הקראתי מה היה כאן בישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אמרתי שבישיבה הקודמת גמרנו להקריא.

שלום שמחון: הקואליציה רוצה להצביע נגד עצמה, שתצביע נגד עצמה.

שלום שמחון: בסך הכול רוצים להעמיד שירות ללקוח, לאזרח במדינת ישראל, אז אתם מתנגדים להעמיד שירות לאזרח.

שלום שמחון: למה?

שלום שמחון: כי מישהו מהתאחדות הקבלנים החליט שלא תהיה פה הצבעה?

שלום שמחון: באמת, בכל הכבוד לכם.

מל פולישוק-בלוך: אני מוחה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא בגלל הקבלנים, תאמין לי.

שלום שמחון: מאה אחוז, תצביעו.

1028: אני בעד התקנות, אבל לא רוצים לבצע תיקונים.

שלום שמחון: תקשיב: הקראתי את פרוטוקול הישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אמרתי מה היה ומה ביקשנו.

שלום שמחון: עם זאת הייתי הוגן, נתתי לכולם לדבר ולענות.

שלום שמחון: בא מינהל מקרקעי ישראל עם התיקונים שלו.

שלום שמחון: מאחר שאני לא ממונה על מינהל מקרקעי ישראל, זה בעיה שלו, לא שלי.

שלום שמחון: מה, אני אחראי על העניינים שלכם?

אברהם רביץ: בסך הכול זה אחד מהתרגילים שלנו כחברי כנסת.

אברהם רביץ: לאלץ את השר לשבת אתנו.

אברהם רביץ: אתה בסדר.

אברהם רביץ: זה יגיע שוב לכאן.

שלום שמחון: הרב רביץ, אני לא יכול לעשות יותר מדי ישיבות.

שלום שמחון: מה אכפת לי, שיביאו את זה שוב, בדרך אחרת.

שלום שמחון: אני רוצה לקיים הצבעה על תקנות מאגר המידע.

1028: שיהיה ברור: כפי שהן מוצעות כאן.

שלום שמחון: בלי התיקונים.

שלום שמחון: סליחה, אתה וחברת הכנסת פולישוק-בלוך אמרתם בדיוק את ההיפך.

1028: לא נכון,

לאה ורון: חברת הכנסת ענבל גבריאלי תצביע במקום גלעד ארדן.

לאה ורון: חבר הכנסת מגלי והבה יצביע במקום גילה גמליאל.

לאה ורון: חברת הכנסת נוקד, במקום מי תצביעי?

לאה ורון: במקום חבר הכנסת איתן כבל.

שלום שמחון: בסדר.

אברהם רביץ: אני בעד התקנות, בעד לתקן.

שלום שמחון: … וגם אתה עושה טעות, למה אתה בא להצביע.

1028: אדוני היושב-ראש, מה שאתה עושה פה זה לא בסדר.

1028: חברת הכנסת נוקד לא עושה טעות וחבר הכנסת והבה כן עושה טעות?

שלום שמחון: אתה אל תתעסק עם האופוזיציה.

1028: אבל למה אתה אומר לו שהוא עושה טעות?

שלום שמחון: אל תתעסק אתנו.

שלום שמחון: הוא רוצה להתקזז אתה, אז אני אומר לו שהוא עושה טעות.

שלום שמחון: אני לא מסכים שהוא יתקזז אתה.

שלום שמחון: חברים, מי בעד אישור התקנות?

שלום שמחון: שלושה בעד.

שלום שמחון: מי נגד אישור התקנות?

שלום שמחון: חמישה נגד.

שלום שמחון: מי נמנע?

שלום שמחון: אני מבקש רוויזיה על ההצבעה, היא תתקיים במועד שאודיע עליו.