ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-02-23 09:00

יעקב ליצמן: עם האוצר, היה שם כל מיני ויכוחים, בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: אז הייתי רוצה שאולי תעדכנו את הוועדה מה קורה שם, מה המצב.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם אנחנו נצליח מחר לאשר את הארנונה ל-2005 אבל אם כן לא הועבר לידינו בכלל מה הארנונה ל-2005.

יעקב ליצמן: אני מתפלא שלפחות את זה, מה שכן צריך להיות בחוק ההסדרים, עד עכשיו שמונים אחוז מהדברים לא צריך להיות בחוק ההסדרים, אבל מה שכן צריך להיות בחוק ההסדרים זה הארנונה 2005, לפחות את זה לא הביאו לנו.

יעקב ליצמן: ואני לא יודע עד לרגע זה, אני מניח שהאוצר, נדמה לי שאמרו לי שהאוצר טוען שאין העלאות.

יעקב ליצמן: אם אין העלאות, גם זה נדמה לי צריך להביא את זה לוועדה.

גדעון בר לב: צריך להביא.

גדעון בר לב: הדבר הוא כדלקמן, אנחנו עם האוצר היינו בדיונים לגבי תקנות ארנונה רב שנתיות.

גדעון בר לב: יש לנו עם האוצר חילוקי דעות מכיוון שהם רוצים להכניס שם דבר שנקרא מקדם התייעלות, שלא מקובל עלינו.

גדעון בר לב: אי לכך אנחנו לא הגענו להסכמה על תקנות ארנונה רב שנתיות.

גדעון בר לב: יחד עם זאת יש לנו הצעה לתקנות ארנונה, הוראת שעה לשנת 2005, שאת הדבר הזה אנחנו יכולים להביא לוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו לא דנים על זה היום, היום זה רק תקציב משרד הפנים.

יעקב ליצמן: אבל שאלתי בתחילת דבריי, היה ויכוח בנושאים מסויימים עם משרד הפנים והאוצר על הארנונות, על חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: שנית, הדבר השני, וזה אני כן מרשה ואני חושב שצריך לעשות, להכניס בתוך חוק ההסדרים אם יש הסכמה ביניכם סיכום, בחוק ההסדרים.

אודי בן דרור: כרגע אין הסכמה כי המחשבה היא שצריך לעשות אותה,

יעקב ליצמן: בוא אני אענה לך דבר פשוט מאוד.

יעקב ליצמן: ברור לי דבר אחד , שהמצב כרגע שלא יודעים מה הארנונה, אף אחד לא יודע, אף רשות מקומית לא יודעת חוקית מה הארנונה, לא בריא.

יעקב ליצמן: ולכן אני מקווה לסיים את כל חוק התקציב מקסימום עוד עשרה ימים.

יעקב ליצמן: אם אתם חושבים שאתם יכולים להביא לי חוק נפרד ולגמור את הארנונה, מה שאני לא רואה שאפשר, תביאו.

יעקב ליצמן: אם לא, תכניסו עכשיו לחוק ההסדרים, וזה בתוך חוק ההסדרים תאשרו ארנונה ל-2005.

יעקב ליצמן: אנחנו ניתן לשר לדבר על תקציב משרד הפנים, וכמובן כל אחד ההערות שלו.

יעקב ליצמן: בבקשה אדוני השר.

השר אופיר פינס: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הוועדה, יושב ראש המרכז השלטון המקומי, נבחרים.

השר אופיר פינס: אני קודם כל רוצה להודות לוועדה שמוצאת את הזמן לדון בתקציב משרד הפנים.

השר אופיר פינס: זה כמובן מתחייב על פי הנהלים אבל חשוב לקיים את הדיון הזה.

השר אופיר פינס: יש דבר אחד בחוק ההסדרים שאני רוצה להתייחס אליו, יכול להיות שמנכ"ל המשרד יגיד עוד דברים, אבל יש דבר אחד שאני ביקשתי, בדיון שהיה פה לא הייתי אבל ביקשתי להביא אותו וזה לפצל מהחוק את הסעיף שמדבר על מתן הנחות מפליגות לכל מיני מוסדות מדינה מארנונה.

השר אופיר פינס: אני מבקש לפצל את זה, אני רוצה גם לומר למה.

השר אופיר פינס: חברים, אנחנו דורשים מהציבור לשלם ארנונה.

השר אופיר פינס: ואנחנו בעניין הזה כמובן עומדים על זה, זה חלק מהיכולת של הרשות המקומית להתנהל.

השר אופיר פינס: ובסוף, ואני כבר לא מדבר על בעלי עסקים שבכלל אין להם אפילו יכולת, לציבור עוד יש איזה שהם מבחנים של הכנסה וכדומה, בסקטור העסקי בכלל זה בצורה קטגורית, אבל המדינה פוטרת את עצמה מארנונה.

השר אופיר פינס: תארו לעצמכם שכל הציבור היה משלם מס הכנסה והשרים וחברי הכנסת לא היו משלמים מס הכנסה.

השר אופיר פינס: איזה מן דבר זה.

איוב קרא: שירות בתי הסוהר לא משלם?

השר אופיר פינס: שירות בתי הסוהר משלם בחלק מהמקומות ולא משלם בחלק מהמקומות.

השר אופיר פינס: יש מה שנקרא שטחים גליליים, שבהם המדינה עשתה תרגיל, לאורך הרבה שנים, והיא פותרת את עצמה מתשלומי ארנונה.

השר אופיר פינס: היא לא פותרת את הרשות המקומית ממתן שירותים.

השר אופיר פינס: אתה יכול למצוא לפעמים שטחים גליליים בתוך שטח שיפוט של עיר שפשוט מסמנים עיגול סביב מיתקן של המדינה שצריך לשלם ארנונה, מוציאים אותו מחוץ לשטח המוניציפלי, למרות שמסביבו זה השטח המוניציפלי.

השר אופיר פינס: אז אני חושב שזו שיטה נפסדת.

השר אופיר פינס: וכשבאה המדינה ומבקשת בחוק הסדרים לפתור בעצם את התעשיות הבטחוניות מארנונה או לשלם סכום סמלי של שקל, אז זה כמובן על חשבון השלטון המקומי.

השר אופיר פינס: זו התנהלות לא נכונה, זו לא דוגמא אישית וזה כאילו דין אחד למדינה ודין אחד לתושבים.

השר אופיר פינס: ולכן אני מבקש לפצל את הסעיף הזה מחוק ההסדרים.

חיים אורון: זה על דעת הממשלה?

השר אופיר פינס: ח"כ אורון, אם אני אמור עכשיו לומר רק מה שעל דעת הממשלה אני מציע שאני אקום ואני אלך.

חיים אורון: אדוני השר, יש חוק, אני קורא לו עכשיו חוק ג'ומס, חוק ג'ומס הוא שכל שר שבא לוועדת הכספים, אחרי שהוא הצביע בממשלה בעד התקציב, ומסביר למה הוא לא טוב.

השר אופיר פינס: אתה יודע שאני פטור מזה כי לא הצבעתי בעד התקציב בממשלה.

השר אופיר פינס: תקציב המדינה לא הובא לממשלה בהרכבה החדש.

השר אופיר פינס: אז אני פטור בהחלט מהעניין הזה.

השר אופיר פינס: אבל למרות זה ח"כ אורון, למרות זה, אני לא בא כאן כדי לומר שתקציב המדינה שנעשה לא בהשתתפותי אני פוסל אותו מכל וכל.

השר אופיר פינס: לא, אני מקבל אותו כנתון.

השר אופיר פינס: אבל זה לא אומר שאני צריך להיות מתואם בכל דבר עם הממשלה.

השר אופיר פינס: ועדת הכספים סוברנית להוביל מהלכים, העמדה שלנו לגבי הסעיף הזה ידועה לאוצר, ואני חושב שלא המקום בחוק ההסדרים לפתור סוגיה מהסוג הזה.

השר אופיר פינס: אגב אנחנו מתנהלים עם המוסדות האלה.

השר אופיר פינס: יש לנו אתם סיג ושיח, יש לנו אתם הידברות, יש לנו אתם משא ומתן, אנחנו לא עושים שום דבר באופן כוחני, שיהיה ברור.

השר אופיר פינס: יש לנו משא ומתן עם כל הגורמים, כל המוסדות אתנו במשא ומתן.

השר אופיר פינס: אבל מהלך בוטה ושמוציא אותם מכל חובה לשלם ארנונה ברשויות מקומיות זה דבר שפסול בעיני מכל וכל.

השר אופיר פינס: לפני שאני נכנס לתוך התקציב אני מוכרח לומר מלה מקדימה ברמה של עדכון לחברי ועדת הכספים.

השר אופיר פינס: לגבי כספי האשראי הבנקאי, אמנם זה לא חלק מהתקציב אבל אני חושב שחשוב שתדעו את זה.

השר אופיר פינס: תכניות ההבראה שלא אני קבעתי אותם, אלא שר האוצר בהשתתפות שר הפנים הקודם קבעו איזו שהיא חלוקת עבודה בנוגע למאה חמישים תכניות הבראה.

השר אופיר פינס: שליש, פחות או יותר, אני אומר את זה סכמתי כמובן, שליש זה התייעלות והגדלת הכנסות עצמיות של הרשויות המקומיות.

השר אופיר פינס: שליש זה מענקים באמצעות משרד הפנים ושליש זה אשראי בנקאי.

השר אופיר פינס: אשראי בנקאי אמור להיות בהיקף של כמיליארד וחצי שקלים.

השר אופיר פינס: האשראי הזה אמרו לנו, כשאני נכנסתי לתפקידי כשר הפנים כבר היתה התנהלות סביב הסכם עם חברה בנקאית בשם דקסיה, שבעצם קיבלה מהמדינה בהסכם את ניהול התנהלות בנק אוצר השלטון המקומי, לתקופה של נדמה לי עד 2008 או 2009.

השר אופיר פינס: וכדי לקבל אשראי מוגדל על פי הצרכים של הממשלה החברה דרשה הסכם מיוחד.

השר אופיר פינס: בעקבות המפולת הגדולה, והממשלה הסכימה באופן עקרוני.

השר אופיר פינס: רק שמאז ועד היום אין הסכם.

השר אופיר פינס: לא עם דקסיה וגם לא עם הבנקים המסחריים האחרים, שפתאום מגלים עניין בלתת אשראי במקומות שמעולם לא נתנו, ואנחנו מאוד מעריכים את זה.

השר אופיר פינס: עכשיו יש כל מיני דברים, אני לא רוצה להיכנס לזה, אני יודע מה השורה התחתונה ומה התוצאה, ואני אומר לכם, הרי כל אחד מכם או היה ראש עיר או יכול היה להיות ראש עיר.

השר אופיר פינס: תארו לעצמכם שעשו הסכם, תארו לעצמכם שאתם הייתם עומדים בצד השני, היו מכתיבים לכם, וחלק מהעניין, יש חלק, שליש מהעסק הזה, כדי שיתפקד, צריך לתת אשראי בנקאי.

השר אופיר פינס: שלא מגיע, או כמעט לא מגיע.

השר אופיר פינס: מחלקים דברים ממש מזעריים, ברמה של פרומילים.

השר אופיר פינס: וצריך להתנהל ולשלם משכורות ולנהל רשות ולספק שירותים מוניציפליים, והעניין הזה נמרח ארבעה חודשים.

השר אופיר פינס: כשהעניין הזה מבחינת ראש רשות כזה שאני מדבר עליו זה מלחמת קיום יומיומית.

השר אופיר פינס: ואני נמצא שם, אני רואה את זה.

השר אופיר פינס: אז הבאתי את זה לממשלה ושר האוצר אמר תנו לי ארבעים ושמונה שעות, אמר לו ראש הממשלה קח שבעים ושתיים שעות.

השר אופיר פינס: מאז עברו שלושה שבועות.

השר אופיר פינס: ויש משא ומתן, אני רואה שבנמלים יושבים יום ולילה.

השר אופיר פינס: יום ולילה יושבים בנמלים, כאילו שאין מדינה, יש רק נמלים במדינת ישראל.

השר אופיר פינס: יום ולילה, אתה לא יכול לדבר עם בנאדם אחד באוצר.

השר אופיר פינס: איפה אנחנו, בנמלים.

השר אופיר פינס: שמונה בבוקר, שתים עשרה בלילה, חמש בבוקר, רק בנמלים.

השר אופיר פינס: מאה אחוז.

השר אופיר פינס: אם היו משקיעים אחד חלקי מליון מאמצים בסגירת ההסכם עם דקסיה, ולא עד שתיים בלילה, תאמין לי, היו מזמן מגיעים להסדר, ואני לא מכיר את הפרטים, יש שם אולי בעיה משפטית, אבל כל דבר הוא בר פתרון, בר טיפול.

השר אופיר פינס: לא יכול להיות שהעניין הזה יתנהל כאילו שאין רשויות, אין שלטון מקומי, אין הסכמים, אין הבנות, אין כלום.

השר אופיר פינס: ואנחנו צריכים להתנהל עם מצב הכאוס הזה ולתת שירות.

השר אופיר פינס: אז עכשיו האוצר העביר לנו מקדמות מימון, על חשבון מענקי איזון ורזרבות המשרד.

השר אופיר פינס: לא כסף חדש, שכמובן יהיה חסר בעוד חודשיים שלושה.

השר אופיר פינס: וזה הכל שטויות, זה לא דברים אמיתיים, זה לא פתרונות.

השר אופיר פינס: זה לא שטויות, סליחה, אבל זה לא פתרונות.

השר אופיר פינס: וכך אנחנו מתנהלים.

אברהם-בייגה שוחט: כמה הם העבירו?

השר אופיר פינס: מאתיים מליון.

השר אופיר פינס: זה לא פתרון, זה כדי שלא תהיה קריסה, שאנשים ישלמו משכורות, כי אני עומד על זה שלא תהיה הלנת שכר.

השר אופיר פינס: אבל זה באמת, זה לא תרופה וזה לא כלום.

השר אופיר פינס: עכשיו גם אין תקציב מדינה, חברים.

השר אופיר פינס: זו באמת מציאות קשה.

השר אופיר פינס: אני לא בא בטענות לאף אחד, אבל העובדה היא שאין תקציב מדינה בחודש פברואר, אין אשראי.

השר אופיר פינס: למה אני אומר שאין תקציב מדינה, למה זה קריטי, תיכף אני אפרט לכם את התקציב.

השר אופיר פינס: חלק גדול מההבנות שלנו עם האוצר לא נמצאות בבסיס התקציב.

השר אופיר פינס: אני אומר לכם את זה בגלוי.

השר אופיר פינס: אני לא מסתיר מידע מוועדת הכספים.

השר אופיר פינס: היום אנחנו עובדים לפי אחד חלקי שתים עשרה.

השר אופיר פינס: זאת אומרת גם את הכסף שסוכם עם האוצר, שהוא אגב משפיע על המענקים של הממשלה באמצעות משרד הפנים לרשויות, גם זה אין לנו.

השר אופיר פינס: זאת אומרת שני שליש מהתכנית לא מתפקדים, ואנחנו כמובן יש לנו רק מה להגיד על השליש השלישי, שאין לו פתרון מספיק, וזה בסדר, יש לנו מה להגיד.

השר אופיר פינס: חלק אגב עשו עבודה מדהימה וחלק עשו עבודה הרבה פחות טובה.

השר אופיר פינס: אבל זה לא משנה.

השר אופיר פינס: אנחנו כממשלה, כמדינה, יש שם בעיה, ואני מקווה שנציג האוצר יגיד שאני לא מדייק.

השר אופיר פינס: אני אשמח שתגיד את זה אחרת.

השר אופיר פינס: לגבי התקציב עצמו, הנתונים כפי שבעצם מנכ"ל המשרד גיבש אותם עם משרד האוצר בשנת 2005 אנחנו מדברים על ארבעה מיליארד שש מאות שלושים ושתיים מליון שקלים, שזה כולל דברים שהם לא נמצאים בבסיס התקציב, שזה בסביבות שמונה מאות מליון שקלים לשלטון המקומי, ושלושים וחמישה מליון לתפעול השוטף של המשרד.

השר אופיר פינס: התקציב המקורי, כפי שאני מבין שבספרים שלנו, שלכם, הוא שלושה מיליארד שבע מאות תשעים ושלושה מליון שקל.

יעקב ליצמן: הכסף שקיצצו לכם ב-2004, ב-2004 קיצצו לכם, התחילו בתקציב 2004 איקס, היה קיצוץ, ואחר כך החזירו, לאור המשבר, נכון, האם זה בתוך בסיס התקציב?

השר אופיר פינס: לא.

השר אופיר פינס: לפי מיטב ידיעתי זה לא בבסיס התקציב אלא בהבנות עם האוצר שאמור להיכנס,

יעקב ליצמן: הבסיס הוא אותו בסיס שהיה ב-2004?

גדעון בר לב: השלושה מליון ארבע מאות ארבעים זה תקציב השלטון המקומי, ושלוש מאות חמישים זה תקציב תפעולי.

השר אופיר פינס: אני אאפשר למנכ"ל לפרט את התקציב לפי סעיפים.

השר אופיר פינס: אני רוצה ברשותכם, רק אני רוצה שתבינו שכפי שאמר יו"ר הוועדה הבסיס של תקציב 2005 מבוסס על בסיס תקציב 2004 המקוצץ, והתוספת של השמונה מאות מליוני שקלים הרי אנחנו לא יכולים לחוש אותה משום שאין תקציב מאושר.

השר אופיר פינס: זאת אומרת אנחנו עדיין חיים, תבינו באיזה סד היום השלטון המקומי, תעזבו משרד הפנים, באיזה סד השלטון המקומי עובד כשאנחנו הגענו כבר אתם לתכניות הבראה והכל, שכפי שזה נראה עכשיו אי אפשר לממש אותם.

השר אופיר פינס: פשוט אי אפשר לממש אותם בשום דרך.

השר אופיר פינס: אבל זה לא נמלים, אז זה לא חשוב.

השר אופיר פינס: עכשיו לגבי כמה דברים שאני רוצה לומר שהם לא בתקציב.

השר אופיר פינס: ואני לא בא בטענות, כי אני לא הייתי שר הפנים.

השר אופיר פינס: אחד מינהל האוכלוסין.

השר אופיר פינס: תראו, מינהל האוכלוסין, שזו היחידה לפי דעתי הממשלתית שבאה במגע הקרוב ביותר עם הציבור הישראלי, נמצא לפי הערכתי במצב קשה מאוד ביכולת שלה לתת שירותים.

השר אופיר פינס: אני לא נכנס עכשיו לצד של הרגולציה, של הנהלים, שזו פרשה נפרדת שהיא בהתנהלות שלא קשורה לוועדת הכספים.

השר אופיר פינס: אני מדבר עכשיו בצד של שירותים אלמנטריים.

השר אופיר פינס: העומס הוא אדיר, המקומות חלקם מאוד בעייתיים, במקומות שבהם ניתן השירות, מאוד בעייתיים.

השר אופיר פינס: יש לנו קושי, יש לנו מבקר פנימי שמצביע על כך שהשירותים שניתנים הם לא אחידים, זאת אומרת אם האזרח מקבל שירות בלשכה בראשון זה לא דומה לפעמים לשירות בהרצליה או בעפולה או באשדוד.

השר אופיר פינס: דברים קשים.

השר אופיר פינס: לנוכח זה אני פניתי לשר האוצר ולראש הממשלה, כי זו באמת יחידה שהיא לב לבו של המשרד, אם אני לרגע לא מדבר על השלטון המקומי.

השר אופיר פינס: ואני ביקשתי להקים ועדה משותפת לרפורמה במינהל האוכלוסין.

השר אופיר פינס: אני קיבלתי הסכמה גם מראש הממשלה וגם משר האוצר שנתפעל את הוועדה באמצעות ראש אגף תקציבים.

השר אופיר פינס: ואנחנו במהלך השנה הזאת נקיים את העניין הזה, ואני מניח שתהיה לזה משמעות תקציבית.

השר אופיר פינס: אגב זו מערכת שמכניסה הרבה כסף למדינה, אני רוצה שתדעו, בסביבות שלוש מאות מליוני שקלים היא מכניסה למדינה.

השר אופיר פינס: והיא מתופעלת בכספים מאוד קטנים באופן יחסי, ורמת השירות פשוט מבחינתי בלתי נסבל, ואני לא מתכוון שיימשך בדרך הזו.

השר אופיר פינס: יש לנו דבר נוסף שאני עוד לא יודע אם הוא יתממש או לא, אבל יש החלטת ממשלה שאת כל ביקורת הגבולות מעבירים למשרד הפנים.

השר אופיר פינס: אני לא יודע אם ההחלטה הזו תתממש או לא אבל אם היא תתממש יהיו לה כמובן העברות תקציב, אני מניח, אני לא יודע איך עושים בממשלה כשמעבירים ממשרד למשרד אבל ברור שזה ישפיע על תקציבו של משרד הפנים.

השר אופיר פינס: אנחנו קיבלנו החלטה בממשלה על הגדלת המספרים שאנחנו מביאים מאתיופיה.

השר אופיר פינס: הדבר הזה היום מתוקצב.

השר אופיר פינס: ההערכה של האוצר, על כל משרדי הממשלה, אני יושב ראש ועדת השרים לעניין הזה אבל עיקר התקציב הוא לא אצלי כמובן, הוא במשרד הקליטה ובמקומות אחרים, אבל אני מעריך שיש לזה השלכה תקציבית משמעותית שבטח תבוא גם לוועדת הכספים.

השר אופיר פינס: ההשלכה שלה על המשרד היא לא גדולה, אבל אנחנו מעריכים אותה בכשלושה, שלושה וחצי מליוני שקלים.

השר אופיר פינס: יש לנו את הפרוייקט של תעודת זהות חכמה, שחזר למכרז, אני מבין שהוא היה במכרז והמכרז נפסק.

השר אופיר פינס: בכל אופן גם העניין הזה יחייב אותנו להיערכות.

השר אופיר פינס: כל מדינת ישראל הולכת להחליף תעודות זהות, יש לזה השפעה, בקצב מזורז, זה ברור שמשרד הפנים בכדי לעמוד במטלה הזאת, אגב זו מטלה לאומית.

השר אופיר פינס: גם לעניין הזה יש השלכות של כמה עשרות מליונים.

גדעון בר לב: הברוטו זה מאתיים שמונים, השאלה היא כמה אנשים יחדשו ולא יחדשו את זה במהרה, כי אנחנו נותנים את זה בשנה הראשונה ללא תמורה.

יעקב ליצמן: אגב, התעודת זהות זה גם דרכון חכם?

השר אופיר פינס: לא.

השר אופיר פינס: יש עוד נושא כבד שלא מתוקצב במשרד הפנים, אני מקווה שמתוקצב במשרדים אחרים, אני חושב שזה לא בסדר שהוא לא מתוקצב וחייבים לשנות את זה, וזה כל ההכנה של מדינת ישראל בפני רעידות אדמה או רעידת אדמה.

השר אופיר פינס: אנחנו הכנו תכנית עבודה שקשורה במשרד הפנים בהיקף של כמאה חמישים מליון שקל, שהיא לא מתוקצבת נכון לרגע זה.

השר אופיר פינס: אני חושב שזה פשוט חוסר אחריות מוחלט.

השר אופיר פינס: נושא היישובים הבדואים הלא מוכרים, אני לומד את הבעיה, אני מכיר אותה מקודם אבל אני לומד אותה עכשיו לא כחבר כנסת אלא כשר.

השר אופיר פינס: אני חושב שהממשלה בעניין הזה הולכת במתווה שלא יפתור את הבעיה.

אברהם-בייגה שוחט: מה המתווה?

השר אופיר פינס: אנחנו מכירים את המועצה המקומית אבו בשמה, שצריך לתת תשובה לתשעה יישובים.

השר אופיר פינס: זה הולך לאט.

השר אופיר פינס: אגב גם זה לא נותן תשובה, וזה לא מתקדם.

השר אופיר פינס: אני מדבר על אבו בשרה.

השר אופיר פינס: כדי שאבו בשמה תתאכלס, תתוכנן ותיבנה ותשתיות ותתאכלס, זה מחייב כספים גדולים.

השר אופיר פינס: זה מתוקצב על ידינו רק, והחלק שלנו לא יכול לפתור את העניין.

השר אופיר פינס: אם מינהל מקרקעי ישראל וכל הגורמים האחרים לא ייכנסו לעניין הזה בידיים וברגליים בכספים גדולים הרי זה לא יהיה.

השר אופיר פינס: גם החלק שלנו מתוקצב על ידינו בעשרים מליון, וזה לפי מה שאני מבין מקלעג'י זה לא יתן פתרון, לא בלוח הזמנים שאנחנו רוצים ולא בהיקף.

השר אופיר פינס: ויש עוד קבוצה שלמה, בסביבות שלושים, שלושים וחמישה אלף בדואים, שאין להם לא אבו-בשמה ולא אבו אחר.

השר אופיר פינס: זה לא בתכנון בכלל.

השר אופיר פינס: אבל זה אני אומר עוד פעם, זה יכול להיות ששווה דיון, זה לא רק המשרד שלי, זה משרדים אחרים.

השר אופיר פינס: פה צריך את הכסף שאתם הוספתם להתנתקות כדי להגיע לפתרון.

חיים אורון: זאת אומרת, אם אני לא טועה, יש ששים וחמישה, שבעים אלף מחוץ לעיירות,

השר אופיר פינס: ההערכה היא, המספרים שיש לאנשי משרדי הם ששים אלף.

חיים אורון: אם שלושים אתה אומר שנשאים מחוץ לאבו-בשמה אז זאת אומרת שבאבו בשמה יש עשרים וחמישה.

חיים אורון: מה זה שבעת היישובים, איפה היישובים?

חיים אורון: אום בטיר זה יישוב,

השר אופיר פינס: לפי התכניות של משרד הפנים באבו-בשמה בכל היישובים הפוטנציאל שלהם הוא עשרים וחמישה אלף איש.

השר אופיר פינס: בקצב הזה זה עוד עשרים שנה.

יולי תמיר: בתקציבי פיתוח לרשויות מקומיות, מאז 2003 מאה ואחד עשר מליון, אז עכשיו יש שלושים ושישה.

יולי תמיר: בכלל בכל מה שקשור למיגזר המיעוטים יש שחיקה מאוד גדולה.

השר אופיר פינס: כבוד היושב ראש, יש שתי אפשרויות, אני יכול להשיב לכל שאלה,

יעקב ליצמן: לא, אתה תשיב בסוף.

השר אופיר פינס: במשרד הפנים יש מצוקה נוראית של אמצעים מול הצרכים.

השר אופיר פינס: אני אומר לכם את זה בצורה מפורשת.

השר אופיר פינס: אני מודה, אני אף פעם לא התעסקתי בנושאי פנים באמת, וכשאני הגעתי למשרד הזה, ואני רואה את האינטנסיביות של המשרד הזה, אני אומר לכם יש כאן מחסור, המשרד הזה הוזנח על ידי הממשלה בסדרי העדיפויות שלה.

השר אופיר פינס: לפעמים גם ראשי המשרד נאלצו להזניח את הצרכים של המשרד בגלל הבעיה של השלטון המקומי, ששאב כספים גדולים.

השר אופיר פינס: אני אומר לכם, משרד הפנים במתכונת שבה הוא מתנהל לא מסוגל לעמוד במה שהחוק מחייב אותו, והמציאות מחייבת אותו.

השר אופיר פינס: אמרתי כמה מהצרכים במינהל האוכלוסין ובמקומות האחרים.

השר אופיר פינס: אני אומר לכם, המשרד הזה צריך לקבל מהאוצר תקציב לפחות לעוד מינימום חמישים, ששים תקנים ברמת המטה והמחוזות, לפחות.

השר אופיר פינס: הדברים האלה מסומנים, ישבנו עם נציב שרות המדינה, ישבנו עם הממונה על השכר, ישבנו עם אגף תקציבים.

השר אופיר פינס: הדבר הזה אם לא יקרה פשוט המשרד הזה לא מסוגל להתמודד עם המטלות שלו.

השר אופיר פינס: ומקצצים ועוד פעם שלושה אחוז ועוד פעם שני אחוז ועוד פעם אחוז.

השר אופיר פינס: בסוף אי אפשר להתנהל.

השר אופיר פינס: נושא האיחודים, איחודי רשויות.

השר אופיר פינס: כולם בעד איחוד רשויות, ואני גם חושב שכשאיחוד רשויות נעשה בעקבות עבודת מטה נכונה ובתפיסה הגיונית הוא באמת נותן מענה גם לחסכון בכספים וגם התנהלות יותר יעילה לטובת הציבור.

השר אופיר פינס: אבל אני אומר לכם, נכון לרגע זה חלק גדול מהרשויות שאוחדו מתנהלות בכבדות, ולא רק במגזר הערבי.

השר אופיר פינס: גם במגזר היהודי.

השר אופיר פינס: ואני חושב שכששתי רשויות מאוחדות, במיוחד כשאחת היא יותר חזקה ואחת היא יותר חלשה, שזה בסדר בעקרון, אי אפשר לצפות שהתוצאה תהיה שבמקום שהרשות החזקה תיקח על גבה את החלשה ותבריא אותה שתיהן הופכות להיות חלשות.

השר אופיר פינס: זו תוצאה שאסור בשום פנים ואופן שתקרה.

השר אופיר פינס: ולצערי במקרה שקורה זה בדיוק מה שקורה.

השר אופיר פינס: אני יכול לתת לכם את כל הדוגמאות שבעולם.

השר אופיר פינס: בקעה וג'ת, ג'ת היום מדרדרת את בקעה.

השר אופיר פינס: עוספיה ודלית אל כרמל.

השר אופיר פינס: אפילו מודיעין מכבים רעות זה לא עובד.

השר אופיר פינס: זה לא עובד כי לא פתרנו את הבעיות היסודיות.

השר אופיר פינס: ואני היום מעכב שני איחודי רשויות משום שאני חושב, משום שאני לא מוכן להצמיח את העניין הזה בלי שאני יודע שהרשות החולה או הרשות הבריאה מקבלת אמצעים כדי לקלוט את הרשות החולה בצורה הנכונה ביותר, בלי הבטחות שווא ובלי מקסמי שווא ובלי סיפורים.

השר אופיר פינס: ופה צריך כסף אוצרי.

השר אופיר פינס: וצריך להחליט, רוצים לאחד מאה אחוז, גיבנת או חטוטרת על הגב לא צריך לסחוב אחרי זה עשרים שנה.

השר אופיר פינס: רשות מוכנה לעשות מאמץ, לקלוט, לקבל, אבל היא לא יכולה להתמודד לבד.

השר אופיר פינס: ואני חושב שאנחנו כמשרד, כממשלה, בגיבוי של ועדת כספים, צריכים להחליט על מכניזם שבו רשויות באיחוד בשנים הראשונות מקבלות העדפה בכל מיני תחומים.

השר אופיר פינס: אני אתן לכם דוגמא להעדפה שאני הייתי מציע.

השר אופיר פינס: למשל בנושא מצ'ינג.

השר אופיר פינס: אנחנו מחייבים מצ'ינג בכל תקציב פיתוח ממשלתי.

השר אופיר פינס: יש רשויות חזקות שיכולות לעמוד בזה, מצ'ינג זה מכשיר חשוב לדעתי.

השר אופיר פינס: אבל יש רשויות שאתה יכול להחליט ששלוש שנים, אם למשרד השיכון או התחבורה יש כסף, הוא מסוגל לעשות את הפרוייקט לבד והוא לא עושה את הפרוייקט בכלל כי הרשות שקשה לה, המאוחדת, לא מסוגלת להשלים את העשרים אחוז או את העשרים וחמישה אחוז במקרה הזה, אז אפשר להחליט ששלוש שנים, לא עשרים שנה, שלוש שנים רשות מאוחדת פטורה ממצ'ינג, ועושים להם פיתוח בלי מצ'ינג.

השר אופיר פינס: פרוייקט ההתנתקות, גם פה זו משימה שמשרד הפנים הוא חלק ממנה.

השר אופיר פינס: לא בכספים גדולים.

השר אופיר פינס: הטלתם עלינו את נושא פירוק המועצה האיזורית והתאגיד.

השר אופיר פינס: ההערכה שלנו זה לפי מה שאני קיבלתי בסביבות חמישה מליוני שקלים נוספים.

השר אופיר פינס: הסיפור של הפירוקים.

השר אופיר פינס: הנושא האחרון שאני רוצה להעלות זה הרפורמה בכבאות, שגם את זה אנחנו צריכים לעשות פעם אחת, דנו על השולחן הזה לא פעם ולא פעמיים, וגם זה מחייב כסף לא קטן, זה שינוי מבנה ארגוני, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה כרגע.

השר אופיר פינס: עוד שתי נקודות שלא נמצאות בתקציב, שאני מביא אותן לתשומת לבכם.

השר אופיר פינס: כל מה שאני אמרתי עכשיו זה לתשומת לבכם מחוץ לתקציב, שתבינו באיזה צרות אנחנו נמצאים.

השר אופיר פינס: אחד זה תוספת נדרשת בתכניות ההבראה כתוצאה ממה שקורה.

השר אופיר פינס: הרי תבינו, אם הכספים לא מועברים, לא ברמת האשראי ולא ברמת מענקי הממשלה הרי מה עושה ראש רשות שצריך להתנהל, הוא חייב, כתוצאה מזה הוצאות המימון הן היסטריות.

השר אופיר פינס: החובות, הריביות על החובות, זה היסטרי הופך להיות.

השר אופיר פינס: זאת אומרת כתוצאה מההתנהלות שלנו, עזבו את ההתנהלות שלהם, בהנחה שהם מאה אחוז, לא משנה, וזה לא נכון, אבל נגיד שזה נכון, עדיין על רקע התנהלות לא נכונה של הממשלה לנוכח ההסדר ההוצאות העדיפות על הרשויות המקומיות שנמצאות היום בתכניות הבראה הן בקנה מידה גדול מאוד, שנצטרך להתמודד אתו ביום מן הימים במהלך 2005.

השר אופיר פינס: והדבר האחרון, מענקי האיזון.

השר אופיר פינס: אני רוצה שתדעו דבר שאני לא ידעתי.

השר אופיר פינס: אולי אתם יודעים.

השר אופיר פינס: אני לא ידעתי, אבל זה סוג של נאיביות, אני מודה, שבמשך כל השנים, אני לא ידעתי שקיימת אפליה מובנית במענקי האיזון כך שהפרמטרים לסקטור היהודי שונים, באופן מובנה, מהסקטור הדרוזי.

השר אופיר פינס: יש סקטור יהודי, סקטור דרוזי וסקטור ערבי.

השר אופיר פינס: פורז עלה על זה, ב-2003, ואמר אני לא מוכן לאפליה הזאת.

השר אופיר פינס: והוא צדק באלף אחוז.

השר אופיר פינס: אלא מה, בגלל שהאפליה היתה כל כך בוטה וכל כך קיצונית וכל כך קשה במשך כל כך הרבה שנים הוא כנראה הגיע למסקנה שאם הוא מבטל את האפליה באחת הוא פשוט מביא לקריסה מוחלטת של כל העניין.

השר אופיר פינס: לכן הוא החליט לבטל את האפליה בתהליך מדורג של חמש שנים.

השר אופיר פינס: זאת אומרת שגם היום אדוני ח"כ איוב קרא קיימת עדיין אפליה בפרמטרים.

השר אופיר פינס: בכל דבר.

השר אופיר פינס: כל רשות יהודית במצב סוציו-אקונומי עם מספר תושבים זהה לרשות ערבית או דרוזית, הרשות היהודית מקבלת יותר מענקי איזון.

השר אופיר פינס: מה אתה מסתכל עלי כאילו נפלתי מהירח, בייגה, זה שלושים שנה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה להתווכח אתך, אני מציע לך לקחת חוברת של החשב הכללי,

יעקב ליצמן: אני מבקש, זה לא הנושא.

יעקב ליצמן: אם אתם רוצים לעסוק באפליות יש לי רשימה עוד יותר גדולה.

יעקב ליצמן: אז בואו נוריד את זה כרגע.

יעקב ליצמן: אז אני מציע, בואו ניכנס למשרד הפנים ונמשיך את הדיון שם.

יעקב ליצמן: אדוני השר.

השר אופיר פינס: תראו, חברים, נוסחת החישוב אני לא רוצה להיכנס אליה כרגע, ברמת השורה התחתונה, זה לא כרגע רלוונטי, אבל שתדעו, יש הרי את הנוסחה, נוסחת גדיש ז"ל, אגב גם על זה הרי אין תקציב מדינה, זאת אומרת בסוף יש לך מגבלת תקציב, גם על פי הנוסחה, הרשות לא מקבלת מה שהיא באמת צריכה על פי הנוסחה, אלא איקס, שבעים וחמישה אחוז נדמה לי.

השר אופיר פינס: לא משנה.

השר אופיר פינס: בשורה התחתונה כשמתכנסים לתוך הנוסחה ומגיעים למספרים הסופיים יש כתוצאה מזה אי שיוויון בהקצאת המשאבים, ואנחנו מנציחים פערים מאוד קשים, על רקע מאוד בעייתי מבחינתי, וזה דבר שצריך לשנות אותו.

השר אופיר פינס: ואני עומד על כך שמשרד הפנים ישנה אותו, בגיבוי האוצר ובגיבוי ועדת הכספים.

השר אופיר פינס: לעניין הזה אני מבקש אדוני היושב ראש לבוא אליך בעוד חודש חודשיים ,לאחר הדיון באוצר ולאחר שיהיה תקציב ולהראות לכם את הנתונים.

השר אופיר פינס: אני רוצה פה שיקול דעת קולקטיבי, זה לא עסק פרטי שלי.

השר אופיר פינס: יש פה מדינה שאני חושב שצריכה בעניין הזה לעשות מעשה.

השר אופיר פינס: זה הכל.

השר אופיר פינס: אני אראה את ההיקף של זה, אני אראה את המשמעויות של זה, נדבר על זה ביחד ונחליט מה אנחנו עושים כדי לתקן את זה.

השר אופיר פינס: המסקנות של ועדת החקירה הממלכתית, מה שנקרא ועדת זיידל, יש צוות בין משרדי ברשות משרד הפנים ברשות מנכ"ל משרד הפנים שאמור להביא מסקנות לממשלה אוטוטו.

השר אופיר פינס: ולעניין הזה המסקנות הן מסקנות אסטרטגיות, מרחיקות לכת, על כל המגרש, זה לא המקום כרגע לפרט אותן, אבל אין ספק שיש להן השלכות תקציביות משמעותיות כדי להכניס סדר בחוק התכנון והבנייה, כדי שלא יקרו לנו מצבים של אסונות, יש לזה השלכות באמת רוחביות על כל המשרדים אבל אין ספק שתהיה לעניין הזה נגזרת תקציבית.

השר אופיר פינס: אבל זה כרגע עוד בדיונים, ואנחנו נביא את זה קודם לממשלה ואחר כך לוועדת הכספים.

השר אופיר פינס: אז כל מה שדיברתי עד עכשיו זה הבעיות האקוטיות והדברים שמחוץ לתקציב שאין להם מענה בתקציב המדינה ואני מניח שנגיע לדון עליהם במהלך 2005.

השר אופיר פינס: אני מבקש עכשיו ממנכ"ל המשרד להציג את עיקרי התקציב להערות חברי הכנסת.

איוב קרא: אתה תומך בתקציב הזה?

השר אופיר פינס: חברים, אני רוצה שיהיה ברור.

השר אופיר פינס: התקציב הזה לא אני הכנתי אותו, אבל הוא התקציב.

השר אופיר פינס: יש פה תוספות מחוץ לבסיס התקציב שצריכות לבוא לכאן בהיקף של כשמונה מאות מליון שקלים לרשויות המקומיות, כחלק מההסדר.

השר אופיר פינס: ברור שבסיס התקציב הוא בלתי נסבל והוא בנוי על הקיצוץ הגדול של 2004 וכדומה.

השר אופיר פינס: אבל הוא פלוס התוספות זה מה שהוחלט.

השר אופיר פינס: אני לא חושב שאני מסוגל לשנות.

השר אופיר פינס: אבל כשאני שם בפניכם את המטלות הנוספות, שאין להם מענה תקציבי, בודאי שהמשרד במסגרת התקציב הזו, כולל התוספת, לא יוכל לעמוד בדברים.

השר אופיר פינס: אני אומר את זה בצורה הכי מפורשת.

השר אופיר פינס: זאת אומרת אם אתם שואלים אותי האם תקציב משרד הפנים פלוס התוספת שסוכם עליה נותן מענה אלמנטרי, לא אומר מענה כולל, מענה אלמנטרי לצרכים ולמטלות של משרד הפנים, חד משמעית לא.

השר אופיר פינס: חד משמעית לא.

השר אופיר פינס: אם אתם שואלים אותי האם אני כתוצאה מזה קורא לכם להצביע נגד התקציב, לא.

השר אופיר פינס: אני קורא לכם לעזור לי בתאום עם האוצר להגדיל את התקציב, לטפל בנושאים האקוטיים שהוצגו בפנינו.

השר אופיר פינס: אני לא הולך לשבור את הכלים כי שבירת הכלים היא נורא נחמדה ברמת הפוליטיקה אבל היא תביא לקריסה מוחלטת של השלטון המקומי במדינת ישראל.

השר אופיר פינס: אבל שלכם יהיה ברור, חברי ועדת כספים, שהתקציב הזה רחוק מלתת מענה לצרכים האלמנטריים של משרד הפנים והשלטון המקומי ב-2005.

השר אופיר פינס: המנכ"ל מציע שנסת

השר אופיר פינס: פק בזה ושיהיה דיון ואחרי זה אנחנו נשיב על שאלות חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: מקובל עלי גם כן.

נסים דהן: אדוני היו"ר, זה שמשרד הפנים לא הציג את התקציב אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שכל חברי הכנסת מכירים את החוברת הכחולה.

נסים דהן: אני מקווה שזה כך.

נסים דהן: אבל אני חושב שעיקרי התקציב ואת המדיניות,

יעקב ליצמן: נסים, ממש בהתחלה שאלתי את השר אם אנחנו דנים על הספר הכחול של שנת 2004, הוא אמר נכון אבל יש תוספות שזה עדיין לא מופיע בספר,

נסים דהן: זה לא ברמה של מספרים.

נסים דהן: איפה הם רוצים את השינויים, באיזה מספרים הם רוצים את השינויים, זה חשוב לדעת.

יעקב ליצמן: הוא אמר חלק מהדברים.

יעקב ליצמן: לפני שאתן לחברי הכנסת אתן לראש עיריית כרמיאל, ראש השלטון המקומי, עדי אלדר, בבקשה.

עדי אלדר: שלום לכולם, בוקר טוב.

עדי אלדר: הרשו לי בראשית דבריי לברך את השר.

עדי אלדר: התקציב הראשון שהוא מעביר, למרות שהוא לא הכין אותו, אבל אני מאחל לך בהצלחה, וגם ליו"ר ועדת הכספים, זו פגישה ראשונה שלנו.

עדי אלדר: חברי הוועדה הנכבדים, למרות שהשלטון המקומי נמצא במצב "רגיעה", אבל זה שקט מדומה.

עדי אלדר: זה ממש שקט מדומה.

עדי אלדר: הנושא של חוסר אשראי בנקאי למערכת כמו שלנו הוא בלתי אפשרי.

עדי אלדר: אנחנו הגענו לסיכום עם שר האוצר וראשי המשרד שלו לפני למעלה מארבעה חודשים.

עדי אלדר: שישה חודשים.

עדי אלדר: אני אומר לכם, שישה חודשים.

עדי אלדר: לפני שישה חודשים נאמר לנו תוך שבוע שבועיים סוגרים את העניין של האשראים עם הבנקים לרשויות המקומיות.

עדי אלדר: לפני חצי שנה.

עדי אלדר: וכל שבוע מאז אומרים לנו השבוע סוגרים, השבוע סוגרים.

עדי אלדר: תראו, כמו ששר הפנים אמר קודם, כל ההעברות הכספיות עכשיו הן העברות בעצם על חשבון, והמערכת הולכת להיעצר.

עדי אלדר: אנחנו, אני כבר אומר שאם העניינים עם הבנקים לא יסתדרו אין שום מנוס אלא לחזור לשולחן הזה, לחזור לשולחן הממשלה, ולבקש תוספת תקציב של מיליארד וחצי שקלים לפחות לשלטון המקומי.

עדי אלדר: כי אין מאיפה להביא.

עדי אלדר: אנחנו מוכנים לקחת אשראים, מוכנים לקחת הלוואות.

עדי אלדר: אם אין לנו מאיפה המערכת, או שאנחנו, סליחה, נקבל מהממשלה עוד מיליארד וחצי שקלים, או שהמערכת נעצרת מחדש.

עדי אלדר: ואז כולם יתחילו לבוא, למה השלטון המקומי לא משלם שכר.

עדי אלדר: אני מודיע כאן, לא יהיה כסף.

עדי אלדר: הנה, כבר יש רשויות שמתקשות לשלם היום שכר.

עדי אלדר: עכשיו בו זמנית אני רוצה שחברי הוועדה ידעו, ראשי ערים נחקרים היום על ידי פקידי מס הכנסה, בעבירות לכאורה פליליות, שלא מעבירים מס הכנסה למדינה.

עדי אלדר: מצד אחד המדינה לא נותנת לנו אפשרות לחיות, צד שני זרוע אחרת של המדינה באה ומבצעת חקירות.

עדי אלדר: אז כשאנחנו צועקים אומרים לנו קודם כל תשלמו מס הכנסה.

עדי אלדר: זה מה שמעניין את המדינה.

עדי אלדר: אני אומר לכם, אנחנו בסד שאי אפשר לחיות אתו ולהתקיים אתו.

עדי אלדר: אני מביא את זה לשולחן הזה, אני רוצה שתדעו שאנחנו עומדים בפני קריסה חדשה.

עדי אלדר: וזה לא בגלל התנהלות לא טובה של ראשי הערים כמו שמנסים כל הזמן לזרוק.

יעקב ליצמן: אני דיברתי עם השר, יכול להיות שבשבוע הבא באחד הימים בבוקר אני אבקש גם מהשר וגם משר האוצר להופיע רק בנושא של אשראי.

עדי אלדר: מצויין.

עדי אלדר: זו שתהיה הישיבה העשרים.

יעקב ליצמן: לא משנה, ישיבה העשרים, יכול להיות שהיא תהיה האחרונה גם, אבל לפחות שנשב.

עדי אלדר: נושא אחר שסוכם עם האוצר, שהיה מאוד יכול לסייע לרשויות המקומיות, אני אומר את זה לשר הפנים, זה מיחזור הלוואות.

עדי אלדר: הנושא של מיחזור הלוואות של הרשויות המקומיות היה יכול לאושש את המערכת המוניציפלית במדינת ישראל לשנים הקרובות.

עדי אלדר: וגם כאן הממשלה, קרי האוצר, לקח על עצמו לסדר את זה עם הבנקים, לסדר את הנושא הזה עם הבנקים, אבל לצערי עד היום חלפה חצי שנה, לא נעשה דבר.

עדי אלדר: אני אומר לחברי הוועדה הנכבדים, אם היו נותנים לנו מיחזור חובות זה היה משאיר מליונים לכל רשות כתוספת לתקציב ויכולנו לזקוף ראש בשנים האלה של המיתון.

עדי אלדר: אז זה שוב עוד נושא שהאוצר לקח על עצמו שלא מבוצע, וצריכים גם כאן אדוני היושב ראש לקבל גם כאן דיווח אולי מהאוצר, לקבל דיווח מהאוצר על מה הם קידמו או מה הם ניסו בעצם לקדם בעניין הזה.

עדי אלדר: אני רוצה להביא לידיעת חברי הוועדה שבעצם גם אין לנו תקציבי פיתוח בתוך תקציב המדינה.

עדי אלדר: זו כבר שנה שניה שגזלו את תקציבי הפיתוח מהרשויות המקומיות, מהרשויות שמקבלות מענק שזה רוב הרשויות.

עדי אלדר: יש עניין של בעצם שאנחנו צריכים ללכת לקחת הלוואה, אבל רוב הרשויות לא מצליחות לקבל שום הלוואה, אז אין גם תקציב פיתוח.

עדי אלדר: מעט מאוד רשויות מצליחות לקבל היום הלוואות מהבנקים.

עדי אלדר: אנחנו עומדים רבותיי במצב ניהולי מאוד מאוד קשה.

עדי אלדר: באמת, שר הפנים עושה כל מאמץ, ואני יודע שהוא עושה כל מאמץ, עם אנשי משרדו.

עדי אלדר: אבל כאן המפתח זה משרד האוצר.

עדי אלדר: רבותיי, אנחנו הגענו אתם לסיכומים והם צריכים לעמוד מאחורי הסיכומים האלה.

עדי אלדר: תודה.

רוחמה אברהם-בלילא: יעקב אולי תיתן לנציגי האוצר לומר למה הם לא עומדים מאחורי הסיכומים האלה לפני שנפתח את הדיון.

יעקב ליצמן: רבותיי, האוצר, קיבלתי את ההצעה של ח"כ רוחמה, בבקשה אדוני.

אודי בן דרור: שמי אודי בן דרור, מאגף התקציבים במשרד האוצר.

אודי בן דרור: תראו, כמו שתיאר שר הפנים באמת הנושא של האשראי הבנקאי באמת לגבי חלק גדול מתכניות ההבראה, הנושא היום, אני לא רוצה להיכנס לכל החילוקי דעות שיש בממשלה, אבל אני אסביר.

אודי בן דרור: מי שמרכז את הנושא היום, שר האוצר העביר את הטיפול בנושא למנכ"ל המשרד מר יוסי בכר ובצוות הזה שותפים גם משרד הפנים והצוות הזה בעצם גיבש את מה שתיאר שר הפנים, את הנושא של קודם כל לתת איזו שהיא הקדמת מימון כדי לתת איזו שהיא אפשרות להתארגנות במשא ומתן מול האוצר.

אודי בן דרור: הנושא הוא נושא לא פשוט, אני לא חושב שכדאי להיכנס לכל הפרטים שלו,

יעקב ליצמן: אני אגיד לך מה, אני קבעתי כרגע כבר ליום שני, מאחת עד שתיים, יש לנו חינוך מעשר עד אחת, מאחת עד שתיים.

יעקב ליצמן: עד הסיעות.

יעקב ליצמן: אז אני מבקש מכולם, שר הפנים הסכים כבר, הודעתי כרגע לסגן שר האוצר, ביום שני מאחת עד שתיים לברר אך ורק את הנושא הזה.

יעקב ליצמן: אז בוא תתקדם לדברים אחרים.

אודי בן דרור: הדברים האחרים, כאן שר הפנים אולי עשה לי את החיים קצת קלים כי אם היו מתוקצבים חצי מהנושאים שהועלו זה היה דורש פתיחה מוחלטת של תקציב המשרד, אני לא רוצה להגיע למושגים של תקציב המדינה אבל מדובר בנושאים ששר הפנים העלה, בחלק מהם נושאים עם היקפים תקציביים מאוד גדולים.

אודי בן דרור: חלק מהנושאים עדיין לא צריכים להיות מתוקצבים.

אודי בן דרור: כי מדברים על העלאת עולים מאתיופיה, על תעודת זהות חכמה,

רוחמה אברהם-בלילא: אבל יש החלטת ממשלה להעלות את העולים מאתיופיה, משרד האוצר לא נערך לבצע החלטות ממשלה?

אודי בן דרור: אותה החלטת ממשלה הסמיכה צוות ממשלתי שמרכז אותו משרד הפנים לבחון את כל ההשלכות התקציביות של ההחלטה הזאת, כי החלטת הממשלה לא התייחסה לתקציבי משרדים, היא התייחסה לכמויות או לכמה עולים רוצים להביא.

נסים דהן: החלטה גזענית במהותה, כי אם זה היה עולים מברית המועצות אף אחד לא היה עושה שיקול תקציבי.

נסים דהן: כולם היו פה למחרת.

נסים דהן: זו החלטה גזענית במהותה.

נסים דהן: ברגע המתלים עליה של יהודים למדינת ישראל בתקציב המדינה, לא היה בהיסטוריה כזה דבר.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה שאמרת עכשיו, השר אמר שעולה מאתיופיה מקבל פי עשר ואתה אמרת כרגע זו החלטה גזענית.

יעקב ליצמן: אתה אפילו לא שומע מה שהוא מדבר ואתה צועק.

אודי בן דרור: כמו שהתחלתי להגיד הועלו נושאים רבים מאוד, חלק מהם דרך אגב בתאום איתנו, למשל הנושא של תעודת זהות חכמה זה נושא שאנחנו שותפים לו, אבל זה פשוט הזמן, אין עוד סיבה לתקצב כי זה עדיין לא רלוונטי.

אודי בן דרור: הנושא של התקציב אחד חלקי שתים עשרה זה באמת התקציב, כל עוד לא עובר תקציב המדינה, באמת תוספות גדולות שניתנות,

יעקב ליצמן: אתה יודע מה, תן לי לשאול שאלה, נניח היית מקבל כסף שר הפנים היה כבר השנה תעודות חכמות?

יעקב ליצמן: אל תגיד שזה לא רלוונטי, אם אין כסף זה לא רלוונטי, אם יש כסף זה כן רלוונטי.

יעקב ליצמן: האם זה נכון אדוני?

השר אופיר פינס: השאלה זה לוחות הזמנים.

השר אופיר פינס: הוא אומר שכרגע עוד אין מעשה אופרטיבי שמחייב הוצאה תקציבית כי הולכים רק למכרז.

השר אופיר פינס: זה נכון ולא נכון.

השר אופיר פינס: אז אם האוצר אומר שמע, לי יש את הכסף ב-2005, אני אעביר אותו למשרד הפנים כשאני אראה שזה רלוונטי,

אודי בן דרור: תחילת הייצור במקרה הכי טוב צריכה להיות באיזור סוף 2006 או אמצע 2006.

יעקב ליצמן: כנראה שהוא רוצה לתת לאופיר פינס כראש ממשלה לגזור את הקופון.

אודי בן דרור: עוד לא יצא המכרז לנושא הזה.

יעקב ליצמן: אז קיבלתי תשובה, אדוני, עם כל הכבוד, זה הבעיה של כסף.

יעקב ליצמן: אם היה כסף אני מבטיח לך, אני מוכן להתחייב שב-2005 יש.

אודי בן דרור: אני רוצה להעמיד כאן כמה דברים על דיוקם.

אודי בן דרור: בתקציב 2005 המקורי שהוגש לאישור באמת לא כלולות כל התוספות שהוסכם עליהן עם שר הפנים הקודם וגם עם השלטון המקומי.

אודי בן דרור: חלק מההסכמות היו אחרי שהוכן תקציב המדינה.

אודי בן דרור: אבל מה שכן התקציב של שנת 2005 כן כולל תוספות כבר בתקציב המקורי, תוספות גם במענקי איזון וגם בתכניות ההבראה בסדרי גודל גדולים.

אודי בן דרור: זה כחמש מאות מליון שקלים בתכניות ההבראה, כשש מאות מליון שקלים במענקי האיזון, ביחס לתקציב המקורי של שנת 2004, אני שוב אומר אבל זה נכון, עם העברת תקציב המדינה אכן סוכם על תוספת נוספת למענקי האיזון, סוכם על תוספת של כשמונה מאות מליון שקלים, כמאתיים מהם שולמו, הוקדמו לשנת 2004, בסוף שנת 2004, כך שמדובר בכשש מאות מליון שקלים.

השר אופיר פינס: לפי מה שאני יודע אין היום, אמיתית, בתוספות, אין יותר מארבע מאות מליון.

השר אופיר פינס: כי הוספתם עוד מאה ועוד מאה,

אודי בן דרור: חלק מהדברים, שר הפנים תיאר הרבה מאוד נושאים בתקציב של המשרד שלו, ושוב אני אומר חלק מהם בהסכמה אתנו.

אודי בן דרור: למשל להקים ועדה משותפת לבדיקת נושא מינהל האוכלוסין, זה נושא שמתואם אתנו.

אודי בן דרור: נושא הכבאות זה נושא שאנחנו בהחלט, שדובר עליו ודובר על לבחון איזו שהיא תפיסה חדשה בארגון שם, בטח לא משהו שבשל לדיון.

אודי בן דרור: יש שני דברים שהייתי רוצה להתייחס בנושא של הדיון, אולי אחד במיוחד, אבל הנושא של המפעלי נשק, לא מדובר בפטור למפעלי נשק מתשלום ארנונה, אלא כמו שתואר בדיון הקודם מדובר למעשה בפועל פחות או יותר בצילום מצב של מה שהיה עד לפני חצי שנה, הארנונה שהמפעלים האלה שילמו עד לפני חצי שנה.

אודי בן דרור: היתה אז פסיקה שלמעשה שינתה בצורה מהותית את ההגדרות, ואת הארנונה שהמפעלים האלה אמורים לכאורה לשלם.

אודי בן דרור: ומה שהתיקון הזה בא לעשות זה בעצם לצלם את המצב של מה שהם משלמים.

השר אופיר פינס: זאת אומרת לעקוף את בית המשפט.

השר אופיר פינס: יש את הפסיקה, ועכשיו אתה רוצה לעקוף את בית המשפט,

אודי בן דרור: הנושא של מענקי איזון, הנושא של הקצאת מענקי האיזון ולזה התייחס שר הפנים הוא נושא שהוא בגדול בתחום אחריותו של משרד הפנים, יש לך התאמה לנוסחה של גדיש ויכול להיות שחלק, שר הפנים התייחס לזה במונח של אפליה אבל חלק מהנושאים האלה, בגלל התאמה לנוסחה, בגלל כללי חלוקה או אופן ההקצאה של מענקי האיזון שהיה בעבר, בתהליך ההתאמה לחלוקה שמתחייבת מנוסחת גדיש, יש עוד שני דברים שמאפיינים רשויות מקומיות יהודיות ולא מאפיינים את הרשויות האחרות שזה קליטת עלייה וזה מועצות דתיות, שאלה שני נושאים שיכולים לגרום להבדל בין תיקצוב של שתי רשויות שלכאורה שאר המאפיינים שלהן דומים.

חיים אורון: אנחנו יכולים לעסוק בתעודות זהות מגנטיות ואפילו בארנונה של רמת השרון, זה נורא חשוב אבל לא שם נמצאת הבעיה.

חיים אורון: הבעיה לפי דעתי נמצאת בעמ' 28-29 לתקציב, נקודת ההתחלה לא מופיעה, 2002 לא מופיעה.

חיים אורון: ב-2002 זה היה ארבע נקודה שתיים, ב-2002 זה ירד לשלוש שלוש, ב-2004 זה ירד לשתיים אחד, ועכשיו זה ה ולך לשלוש שתיים, ואתם אומרים יש עוד שמונה מאות נוספים או שש מאות נוספים, וזה יהיה שלוש שמונה.

רוני בריזון: ג'ומס, זה תקציב מקורי,

חיים אורון: אני רוצה להגיד, רוני, בבור הזה מונחות שורה ארוכה של רשויות מקומיות.

חיים אורון: לא במקרה.

חיים אורון: מישהו זרק אותן לתוך הבור הזה.

חיים אורון: באופן בלתי אחראי.

חיים אורון: במדינה מתוקנת מי שעשה את זה היה הולך הביתה.

חיים אורון: כי אחת מן השתיים.

חיים אורון: אם הוא צדק ב-2003 ו-2004 למה הוא הוסיף כסף.

חיים אורון: ואם הוא לא צדק זה לא איזה פשלה בעשרים מליון שקל.

חיים אורון: זה לא איזה טעות קטנה בהכנת התקציב.

חיים אורון: זה שינוי בסדרי גודל, זה שבירה של קונספציה.

חיים אורון: עכשיו זה לא איזה דבר תיאורטי.

חיים אורון: יושבים פה מסביב ראשי רשויות, אנחנו כבר מכירים חלק מהם, בכמה רשויות מקומיות, לא באחת ולא בשתיים ולא בעשר ולא בעשרים, זה שבר שלא יקומו ממנו.

חיים אורון: זה שבר שלא יקומו ממנו, ותתפתח תופעה שכבר קיימת ויודעים אותה.

חיים אורון: רשויות מקומיות עם שירותים נמוכים, אזרחים חזקים בורחים מהן, הן נעשות חלשות עוד יותר, ותהיה בעיה של מענקי איזון בשנים הבאות.

חיים אורון: זה מה שיקרא.

חיים אורון: מישהו עשה את העבודה הזאת.

חיים אורון: מישהו עשה אותה.

חיים אורון: עדי, מזל שחסכת מאיתנו הפעם את ההסברים שהיו בשלושת הימים האחרונים, כששאלנו את השאלות אמרו לנו אבל תשמעו, היה מצב קשה ולא היה כסף והמדינה קרסה וכו'.

חיים אורון: חסכת לטובתך את הסיפור הזה.

חיים אורון: אני טוען שתי טענות.

חיים אורון: ראשית הכסף ישנו, בתקציב המדינה.

חיים אורון: בכל אחת מהשנים האלה היה כסף, שמו אותו במקום אחר.

חיים אורון: כי החליטו לשים אותו במקום אחר.

חיים אורון: בהקלות מס, ובדברים אחרים, ואני לא מדבר על התנחלויות, ואפילו לא על ישיבות.

חיים אורון: לא על זה אני מדבר.

חיים אורון: אני מדבר על מה שעשו, מעבר לויכוח הזה.

חיים אורון: זה המחיר.

חיים אורון: מישהו יבוא ויתן דין וחשבון פעם על זה?

חיים אורון: איך זה מתנהל, מקצצים בשני מיליארד, מוסיפים מיליארד וחצי אחרי שביתות, בתוך התהליך הזה העסק קורס, ושום דבר לא קרה.

חיים אורון: נקודה שניה, אני רוצה להיות קצר, היא הנושא של סיפור האשראי.

חיים אורון: אני אמרתי פה פעם ואני חוזר על זה פעם נוספת, זו אחת הפשלות הגדולות שהייתי שותף לה בחברותי בכנסת, כי רימו אותי.

חיים אורון: כי כשבייגה אמר לי אל תצביע בעד זה, אמרתי תשמע, אני רוצה להציל את שכר העובדים.

חיים אורון: בחוק המיוחד.

חיים אורון: עכשיו גם פה אני לא מבין את העניין.

חיים אורון: אין מחלוקת שההילוך הזה היה ביוזמת הממשלה.

חיים אורון: נוח לי להגיד את זה כי בהבדל מבייגה אני הייתי שותף לזה.

חיים אורון: אני לא מאשים מישהו אחר.

חיים אורון: אז חמישה חודשים לא פותרים את הפשלה?

חיים אורון: היתה טעות של הכנסת, גמרנו, לא של הממשלה הפעם.

חיים אורון: אז עוזבים את זה ככה חמישה חודשים ונותנים לעסק להמשיך לקרוס, וכל אחד הרי מבין שזה קורס, כי זה היה מובנה לתוך תכניות ההבראה.

חיים אורון: זה לא איזה כסף לפיתוח.

חיים אורון: תיכף אני אגיד משהו על פיתוח.

חיים אורון: זה היה מובנה בתכניות ההבראה.

חיים אורון: יש סדר עדיפויות, עוד פעם, עדי, אתה הכתובת לצעקות האלה, גם פה יש שיטה, איך באים לוועדת הכספים, אתה לא הכתובת לטענות האלה.

חיים אורון: למה, הרי אנחנו לא הצלחנו לדון על ההינתקות כי קובי הבר היה בנמלים.

חיים אורון: למה הנמלים זה חשוב, כי הפרטה זה הדגל של המדינה.

חיים אורון: זה גם לא הפרטה, זה סתם רמאות, עושים שלוש חברות, ושילמו מיליארדים שם, תאמינו לי היו נותנים לי לעשות את ההפרטה הזאת הייתי עושה אותה יותר בזול ממה ששם, אני, בעמדות שלי.

חיים אורון: אבל עזבו.

חיים אורון: עכשיו שמעתי הבוקר שאין אופציות כי יש בנק לאומי.

חיים אורון: אבל אם לא יהיה בנק לאומי ותוך כמה חודשים אם הקונה לא בא, נפזר את הבנק.

חיים אורון: הפרטנו בנק, הפרטנו דיסקונט, בלא כסף.

חיים אורון: זה סדרי העדיפויות של האוצר.

חיים אורון: זה יפתור את הבעיה הזאת מי שמטפל בזה.

חיים אורון: אני מדבר על האחריות המינהלית של אנשים, מה סדרי העדיפויות.

חיים אורון: אז באים לכנסת ואומרים חוק הנמלים יידחה בשנה, יש שבר נורא, דודו מחיפה ניצח.

חיים אורון: ותפתרו את הבעיה של הרשויות המקומיות.

חיים אורון: אמרו כבר, הזכירו פה את תקציב הפיתוח.

חיים אורון: תראו, אין תקציב פיתוח.

חיים אורון: רואים גם מה שקרה בשלושת השנים שפה.

חיים אורון: בעמ' 37, תקציב הפיתוח מחוסל.

חיים אורון: עכשיו מה זה תקציב פיתוח מחוסל, זה שהרשויות החלשות לא עושות פיתוח.

חיים אורון: החזקות לא צריכות אותנו.

חיים אורון: זה הכל הולך באותו כיוון.

חיים אורון: ואל תגידו לי שזה מקרי.

חיים אורון: ואל תגידו לי שלא יודעים את זה.

חיים אורון: מי שמחליט, אם הוא לא יודע שילך לכל הרוחות.

חיים אורון: אבל אם הוא יודע, זה מה שהוא מתכוון שיקרה.

חיים אורון: אני רוצה להעיר עוד שתי הערות, ואני אסתפק בזה, בשני נושאים ספציפיים.

חיים אורון: האחד בנושא של שירותי דת.

חיים אורון: טמיר, זה ממש לך.

חיים אורון: אני כבר פעם אני חושב ששית או שביעית מבקש מהאוצר לראות כמה עלו שירותי הדת ב-2004.

חיים אורון: אחרי שפירקו את המשרד, כמה זה עלה.

חיים אורון: יש לי תחושה שזה עלה יותר.

חיים אורון: אני רוצה לדעת תשובה.

חיים אורון: אני רוצה תשובה כמה בכל המקומות שזה מפוזר, ראש הממשלה, משרד הפנים, מה שהיה, הסעיף הזה שהיה בעבר במשרד הדתות נמצא עכשיו פה.

חיים אורון: הערה אחרונה זה בנושא אבו בשמה והנושא של הבדואים.

חיים אורון: תראו, קודם כל טוב שלקלעג'י יש השנה עשרים מליון שקל, כי בשנה שעברה לא היה לו כלום.

חיים אורון: אז אם יש לו אותו דבר כמו בשנה שעברה תסגרו את זה.

חיים אורון: תעשו לי טובה, רחמנות על היהודי.

חיים אורון: אני מכיר אותו הרבה שנים, הוא יהודי טוב, פשוט בושה.

חיים אורון: משום שהוא יצר ציפיות, מוצדקות, סוף סוף הגיע בנאדם, שבשיטה, של מי שמכיר את קלעג'י, מפא"יניקית.

חיים אורון: הכסף לא אצלו, הכסף נמצא במינהל והכסף נמצא במקומות אחרים.

חיים אורון: הוא לא מסוגל להגיע אליו.

חיים אורון: שום דבר רציני לא יקרה, חוץ מדבר אחד שמקימים עכשיו את המשטרה הנוספת, ללכת להרוס בתים.

חיים אורון: יהרסו חמישה בתים, אף בדואי לא יזוז מהמקום שלו, כמו שאף בדואי לא זז מהמקום שלו כבר שלושים וחמש שנה, גם כשהרסו לו את הבית.

חיים אורון: פשוט הוא יגור באוהל חודש, ואחר כך יתחיל בתוכו לבנות בלוקים, יוריד את הכיסוי מהאוהל ויהיה בית להריסה נוספת, ואין בעיה, ליחידה הזאת יש פרנסה עד סוף הימים.

חיים אורון: כי קיימים בנגב כבר שלושים, ארבעים אלף מבנים.

חיים אורון: כולם יודעים, מהשר אולמרט, דרך השר פורז, אני מקווה שגם השר אופיר יידע את זה אם הוא לא יודע כבר, דרך קלעג'י, דרך הממונה על המחוז שלך, שהוא גם איש טוב, כולם יודעים שהמתכונת הקיימת היא במקרה הטוב מסלול בלי מוצא, במקרה הרע מתכונת לפיצוץ מתקרב.

חיים אורון: זה לא הנושא של משרד הפנים אבל יש לכם פה מעמד.

חיים אורון: אם זה ממשיך בסיפור הזה תוציאו גם את העשרים מליון שקל האלה, תחלקו אותם למי שאתם רוצים, רק תדעו לכם שבנגב תהיה תבערה.

איוב קרא: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, שר הפנים, ראשית כל אני רוצה לברך אותך על התפקיד, ואני חושב שבאת לתפקיד אולי אחד הקשים ובתקופות הכי קשות של השלטון המקומי.

איוב קרא: היו שנתיים מאוד קשות או שלוש שנים מאוד קשות לשלטון המקומי.

איוב קרא: ואני חושב שאנחנו כולם מצווים להתייצב לידך בקטע הזה של ללא חישובים של תנועות או מפלגות, אני חושב שזה דבר בנפשנו היום.

איוב קרא: אני חושב שנושא ההלוואות שהובטחו במסגרת תכניות ההבראה לרשויות המקומיות היא שערוריה בפני עצמה.

איוב קרא: כי רק לפני כמה חודשים, כמו שאמר עדי אלדר, היו פה כל הגורמים בעצם, ואמרו שימצאו פתרון.

איוב קרא: אם לא הלוואות, משהו אחר.

איוב קרא: וזה עוד פעם, אני אומר לכם, זה עוד פעם שערוריה לשמה, כי אותו ראש רשות לא מעניין אותו מאיפה זה בא, הבטיחו לו כסף, שיתנו לו כסף.

איוב קרא: אחר כך שיתחשבנו.

איוב קרא: קודם כל צריך לפתור את הבעיה.

איוב קרא: ולכן אנחנו בקטע הזה צריך למצוא פתרון.

איוב קרא: ביום שני אדוני היושב ראש, יחד אתנו, אותך לא צריך לעניין שום דבר, תגיד אתי כל ועדת הכספים בקטע הזה.

איוב קרא: אנחנו לא נאשר תקציב שלא יפתור את הבעיה הזאת.

איוב קרא: כי זה שערוריה.

איוב קרא: אני חבר של שר האוצר ואני חבר קרוב לשר האוצר ואני לא מוכן שיפגעו ברשויות המקומיות.

איוב קרא: זו פגיעה אמיתית וזה גם תעלול של המדינה ברשויות המקומיות.

איוב קרא: זה תעלול אמיתי.

איוב קרא: הם דרשו, מה שדרשו מכל ראש רשות הוא עשה בפועל.

איוב קרא: אני יודע את זה.

איוב קרא: עשה, כל ראש רשות מה שביקשו ממנו, אפילו עשה מעבר למה שביקשו ממנו.

איוב קרא: ואין שום סיבה להמשיך להתל בהם, ואנחנו נתייצב כאיש אחד אם לא יהיה פתרון לנושא הזה.

איוב קרא: לעניין איחוד הרשויות, הייתי בתוך הדבר הזה, עזרתי מאוד לשר הפנים הקודם, אני חושב שמה שנעשה מעבר לנושא הפורמלי, של איחוד רשויות, שבאו ואיחדו שמית רשויות, בפועל לא נעשה שום דבר למען המטרה הזאת.

איוב קרא: זה לא מספיק לבוא להגיד לשתי הרשויות הללו ביחד, והפכנו אותם לעיר ואם בישראל.

איוב קרא: מזה לא באה הישועה לאזרחים שהכוונה היתה לעזור לשירותים לאזרחים.

איוב קרא: בפועל כלום לא נעשה בדבר הזה.

איוב קרא: ואני אומר לכם, בעניין איחוד הרשויות לדעתי זה מאוד חשוב לעשות איחוד רשויות, אבל בצורה בה נעשה הפיילוט הזה לדעתי אנחנו חוטאים למטרה ואין צורך בזה.

איוב קרא: לדעתי גם אם יש אפשרות צריך לפרק את הכל.

איוב קרא: כי לא לזה התכוונו כשהלכו לאיחוד רשויות.

איוב קרא: אני אומר לכם, צריך לעשות, ושר הפנים, יש לך רעיונות, שמעתי את הרעיונות, אני חושב שאפשר ללכת לקראת רעיונות גם נוספים, אבל לדעתי במצב הנוכחי אין מנוס.

איוב קרא: אם יימשך המצב הזה, אנחנו לא יכולים להמשיך עם הדבר הזה וצריך לעשות מעשה.

איוב קרא: בעניין מענקי האיזון ותקציבי הפיתוח, בעיקר במגזרים שאני בא משם, אני חושב שזו שערוריה אמיתית.

איוב קרא: אם מישהו לא גובה ארנונה או מישהו לא עומד בקריטריונים שנקבעו לפי נוסחת גביש שנקבעה במשרד הפנים, אל תיתן לו.

איוב קרא: אבל אם הוא עומד זו שערוריה שיהיה קיפוח כזה, ואני מאוד רוצה שיהיה תיקון, כבר בתקציב הנוכחי, בקטע הזה.

אברהם-בייגה שוחט: קודם כל ברכות להופעה הראשונה פה אופיר.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני רוצה להגיד שני דברים כלליים.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה במדיניות שלה כלפי הרשויות המקומיות בשנתיים, מאז הקיצוץ הגדול, שגתה בגדול במינון הקיצוץ, בהיקפים שלו, ומטבע הדברים, כבר נאמר ההוכחה הכי טובה שחזרו חזרה אבל השאירו הריסות מאחורי זה.

אברהם-בייגה שוחט: גם של תרבות של תשלום שכר, גם של בחלק מהסכמי ההבראה, שחלקם ודאי נכון, וצריך לעשות, אבל חלקם הוריד רמת שירותים בצורה בלתי מתקבלת על הדעת, וכל אחד מבין שהכסף הזה, של המענקים, הוא כסף שהולך לאוכלוסיות היותר חלשות, שבסיס המס שלהם נמוך.

אברהם-בייגה שוחט: והממשלה שגתה, שגתה הממשלה כולה, שגה שר הפנים שלא נאבק על העניין מספיק בשעתו, בהחלטה הראשונה של הקיצוץ, ואחרי זה התחילו מלחמות מאסף כדי לשפר ולשפר ולעזור, ואני לא יודע, יכול להיות שהיום, אם יגיעו לשלושה פסיק שמונה מיליארד מענק, זה בטח גם כולל תכניות הבראה בפנים, אני לא יודע כמה המענק בלי תכניות הבראה, מכל מקום אני לא יודע אם נמצאים בנקודת האיזון הנכונה.

אברהם-בייגה שוחט: עכשיו אתה צריך להחליט כמדיניות, וזה מה שאני רוצה להגיד לך, האם אתה רואה, ואני בטוח שאתה רואה במסגרת תפקידך, את הנושא של היכולת להישענות, אחרי שמנכים החוצה חוסר יעילות וניהול לא תקין, ועל זה אין בכלל ויכוח, את העובדה שממשלת ישראל כדי לתת רמת שירותים מה שנקרא חצי שווה בין היישובים החזקים והחלשים, אחד המנגנונים הכי חזקים בעניין הזה זה מענק האיזון של משרד הפנים.

אברהם-בייגה שוחט: ואין בזה חוכמות.

אברהם-בייגה שוחט: אתה יכול בחינוך לעשות, אפשר ברווחה, משרד הפנים זה כסף נטו לאורח החיים וליכולת של יישוב לספק שירותים לתושבים.

אברהם-בייגה שוחט: באלף ואחד שטחים.

אברהם-בייגה שוחט: זה בתרבות וזה בספורט וזה ניקיון וזה גינון וזה מה שלא יהיה.

אברהם-בייגה שוחט: זאת לא היתה תפיסת הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה אמרה עוד מעט יהיו רכבות, אתם יכולים לנסוע, אין שום בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: זה פותר את התעסוקה, זה פותר את הכל.

אברהם-בייגה שוחט: ואני אומר לך, אתה צריך בקדנציה שאתה, שהיא לא יכולה להיות ארוכה כי יש שנתיים לקיום הממשלה בסך הכל, ואולי זה יקרה עוד קודם, אבל לא חשוב, אתה צריך לפי דעתי לנהל מאבק, תוך בדיקת העניין, לחזור ככל האפשר למערכת שתוכל לתת תשובה הולמת.

אברהם-בייגה שוחט: תשובה הולמת מבחינתי זה אומר שאיך שהוא, גם ביישוב מרוחק, יישוב ערבי או יישוב יהודי, גם ביישוב שהוא בחתך סוציו-אקונומי נמוך מאוד ויש לו בסיס מס נמוך ממשלת ישראל תדאג שהאזרחים שחיים שם יחיו לא ברמה של השפלה, הם לא יחיו כמו בתל אביב, אין, אי אפשר לחיות כמו בתל אביב, אף עירייה לא יכולה לתת מה שעיריית תל אביב יכולה לתת, אבל יכולה הממשלה לגרום לכך שזה לא יהיה בביזיון, יכולה לגרום לכך שיהיה איזה שהוא אלמנט מרכזי.

אברהם-בייגה שוחט: זה נהרס ונשחק בשנים הרעות האלה לשלטון המקומי, על כל מה שמשתמע מזה.

אברהם-בייגה שוחט: זו נקודה אחת.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שבתקציב המעודכן שצריך לבוא להצבעה, צריך הלא לעשות את הקיצוץ של שלושה אחוז, התוספת שלהם באה לאישור לפני ההצבעה או שבאה אחרי זה בהעברות?

יעקב ליצמן: לפני ההצבעה.

אברהם-בייגה שוחט: תתעקש על זה שזה יבוא לפני.

אברהם-בייגה שוחט: שיבוא עכשיו עם התיקונים.

אברהם-בייגה שוחט: כי אם זה יהיה אחרי זה,

השר אופיר פינס: אבל אז זה נכנס לבסיס התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: זה יכול להיכנס לבסיס התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: אופיר, אם זה לא נכנס לפני ההצבעה אתם תרוצו לבקש את ההעברות.

אברהם-בייגה שוחט: ויעבירו חלק ולא יעבירו חלק.

אברהם-בייגה שוחט: אתם תדרשו שיכבדו את ההסכם.

אברהם-בייגה שוחט: כמו שהתחייבו לו על המאתיים תשעים מליון שקל שלו, והם יהיו לפני ההצבעה, וכמו שהתחייבו למפלגת העבודה על מה שהם ביקשו שם, ולש"ס, אז גם זה צריך להיות.

אברהם-בייגה שוחט: מלה אחת בקשר לאשראים.

אברהם-בייגה שוחט: תראו, אני לא אכנס לישיבה, כשהתקבלה החלטה ישבו כאן לא פחות מפורז וגדעון ויוסי בכר ישב וקובי הבר וכולם אמרו גשר של ברזל.

אברהם-בייגה שוחט: אין שום בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: ואני אומר לכם שהדבר נובע מעוד דברים אני חושב, וצריך לבדוק את העניין, נכון שלאורך כל הדרך, ויש בזה מידה מסויימת של צדק, אמרו או.

אברהם-בייגה שוחט: קיי.

אברהם-בייגה שוחט: , פעם איך הבנקים הסתכלו על הרשויות, כמו על המדינה בעצם.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן נתנו אשראי כמעט בלי בעיה.

אברהם-בייגה שוחט: אבל צריך לשקם את מערכת הזרמת הכסף בין הרשויות והבנקים.

אברהם-בייגה שוחט: זה לא מספיק שיעשו הסכם עם אוצר החייל, המערכת צריכה לחיות איזו שהיא מערכת כלכלית עם הבנקים.

אברהם-בייגה שוחט: ואם יש בעיה עדיין בעניין הזה צריך לטפל בזה כדי ליצור שזה יזרום הלאה, אז גם יוכלו להתחרות על הכסף.

אברהם-בייגה שוחט: אחרת אתם תראו שמגיעים לאיזה הסכם שעשו עם מישהו, אולי הוא טוב, אני בכלל לא מכיר את הבעיה, אבל אי אפשר שמערכת של שלושים וחמישה מיליארד תתעסק עם בנק אחד ולא תוכל לקבל מבנקים אחרים, כי איתם לא מגיעים להסכם.

אברהם-בייגה שוחט: ולכן אני חושב שהבעיה היא יותר רחבה.

אהוד רצאבי: אני מסכים במאה אחוז לכל מלה שאמר ח"כ אורון, יש רק לזכור דבר אחד שעדיין ישנם רשויות מקומיות שמן הראוי שיתייעלו, בייחוד לאור העובדה של גביית ארנונה בסכומים נמוכים ביותר ובאחוזים נמוכים ביותר.

אהוד רצאבי: אני רוצה להתייחס לדבר מאוד ספציפי.

אהוד רצאבי: הגיעה אלי תלונה של אגודות הסטודנטים, בייחוד בירושלים, לגבי חיובם של הסטודנטים שגרים במעונות בארנונה, לאור התיקון שהיה בחוק ב-2003, החל מראשון לינואר 2005.

אהוד רצאבי: האם אתם מתכוונים לפתור את הבעיה הזאת או שמתכוונים באמת לגבות מאלה שמתגוררים במעונות, והרי אלה סטודנטים שהם נצרכים.

אהוד רצאבי: אז השאלה שלי היא שוב, לגבי אותם סטודנטים, האוניברסיטה גובה מהם מכיוון שמשרד הפנים מחייב אותם.

אהוד רצאבי: מה כוונתכם לעשות בנדון.

אמין פארס: אדוני היו"ר, אני רציתי להתייחס לנקודה שהעלה גם כבוד השר, ואני חושב שחייבים להדגיש אותה.

אמין פארס: האפליה במענקי האיזון, כל הזמן העלינו אותה ולא האמינו לנו.

אמין פארס: סוף סוף אני שמח שקוראים לזה לא רק אפליה אלא אפליה מובנית.

אמין פארס: גם מחקרים אקדמאים מוכיחים את זה.

אמין פארס: ושום התאמות ושום תיקונים ושום סטיות סטטיסטיות לא יכולים להסביר את ההפרש במענקי האיזון בין הרשויות המקומיות הערביות והיהודיות, לדוגמא המחקר האחרון שיצא בן דוד וארז מצביעים על זה שבאשכול הראשון למשל רשות יהודית מקבלת לתושב שלושת אלפים שש מאות תשעים שקל ורשות ערבית מקבלת אלף חמש מאות שמונים ושבעה שקלים.

אמין פארס: זה בעצם ההפרש, וכפי שציינתי שום התאמה לא יכולה להסביר את זה.

אמין פארס: אז חייבים לצאת מהנחה שיש אפליה וצריכים וחייבים לתקן אותה, כי השיטה של שני מסלולים, אחד דרך הנוסחה ושני סובייקטיבי, חייבים להפסיק את זה.

אמין פארס: זה הדבר הראשון.

אמין פארס: הדבר השני, בקשר לתקציבי הפיתוח, תקציבי הפיתוח הם בעצם מאוד מאוד חשובים לרשות הערבית מאחר והם מהוים התקציב היחיד למאצ'ינג.

אמין פארס: אין שום תקציב אחר שיכול לממן פרוייקטים שיש להם מימון חלקי במשרדים אחרים.

אמין פארס: תקחו את זה בחשבון, זה דבר שאם לא יהיה בעצם לא יהיו פרוייקטים ביישובים הערביים.

אמין פארס: הנקודה האחרונה בקשר לכפרים הבלתי מוכרים, אני מסכים עם מה שאמר גם חבר הכנסת אורון, והוא יודע את המספרים הנכונים שצריכים להשקיע בכפרים הבלתי מוכרים, עשרים מליון שקל זה מספר מאוד מאוד רחוק ממה שצריך להשקיע שם, אם מי שלא יודע מה זה כפר לא מוכר אז שיידע שאפילו הדברים הבסיסיים שם לא נמצאים ועשרים מליון שקל אפילו לא יספיקו לתפקוד המועצה שם.

שלמה לחיאני: רבותיי, אנחנו נמצאים בסיטואציה שמדינת ישראל משלמת בכל יום עיכוב, כל כביש שאני לא מתקן אותו היום מדינת ישראל משלמת אחר כך.

שלמה לחיאני: כל שקל שאני מתחייב היום ולא משלם מדינת ישראל משלמת אותו אחר כך.

שלמה לחיאני: כל בית שלא מקבל את מה שמגיע לו באותה רשות מדינת ישראל תשלם את זה.

שלמה לחיאני: כל עובד מועצה דתית שלא מקבל את הכסף שלו בזמן שמגיע לו מדינת ישראל תשלם את זה פלוס פיצויי הלנה.

שלמה לחיאני: יש הסכם מוגדר וברור עם משרד האוצר, משרד הפנים, משרד ראש הממשלה.

שלמה לחיאני: וההסכם הזה האוצר לא מתכחש, אף אחד לא מתכחש.

שלמה לחיאני: לא יכול להיות מצב שאתם, אנחנו, כמדינה מתוקנת, לא עומדים בהסכמים.

שלמה לחיאני: ונכון שכאן הבעיה בקטע של האשראי.

שלמה לחיאני: זה לא מעניין אותנו.

שלמה לחיאני: אני בחמש עשרה לחודש מצלצל מס הכנסה ומע"מ, הוא רוצה שנעביר לו את המע"מ.

שלמה לחיאני: מה מעניין אותו.

שלמה לחיאני: אני אומר לו חביבי, לא קיבלתי כסף מהמדינה.

שלמה לחיאני: הוא אומר לי תשבור את הראש עם המדינה.

שלמה לחיאני: יד אחת, אדוני היושב ראש, יד אחת אומרת לך תעמוד בהסכמים שלך מול המדינה.

שלמה לחיאני: תשלם מע"מ אחרת אתה עושה עבירה פלילית.

שלמה לחיאני: ויד שניה לא נותנת לך את הכסף שלך.

יעקב ליצמן: לפחות פעם אחת אתה מרגיש שאתה חרדי.

שלמה לחיאני: אני באמת בדחילו ורחימו מבקש מכם לא להעביר תקציב עד שכל נושא הרשויות לא נמצא בתוך הבסיס של התקציב.

שלמה לחיאני: אחרת אדוני היושב ראש, אחרת אין לנו זכות קיום.

שלמה לחיאני: ובסוף היום אין מישהו אחר שישלם את החובות.

שלמה לחיאני: הרי אני לא אביא מהכיס הפרטי שלי לשלם את החובות, זה הכל חוזר למדינה.

שלמה לחיאני: מי שנהנה זה רק הבנקים שמקבלים ריבית יתר ושוחטים אותנו מבחינת המספרים.

שלמה לחיאני: ומלה אחרונה, כולם ברכו את אופיר, ברשותך, על ההתחלה שלו.

שלמה לחיאני: אני דווקא רוצה לברך את גדעון בר לב שהולך, היום כשאנחנו לא צריכים אותו, ולהגיד לך גדעון שאתה היית דמות והלכת ביושר ושהתנהגת למופת, ואשריכם ישראל שאלה מנכ"ליכם.

שלמה לחיאני: דווקא היום כשאני לא צריך אותו.

שלמה לחיאני: כשהוא הלך כבר.

שאול קמיסה-רז: אני חושב שהסנסורים של הססמוגרפים כבר מדברים על רעידת האדמה שעתידה להיות, ולא רחוק הזמן.

שאול קמיסה-רז: אני חושב שהמערכת צריכה להתנהל, היציבות של המערכת, כדי שבאמת היא תישמר.

שאול קמיסה-רז: לחזק ככל שניתן, בתמיכה הדדית של אותן לבנים שמחברות את השלטון המרכזי, את השלטון המקומי ואת הרשות.

שאול קמיסה-רז: ולדאבוני אנחנו הולכים לחוש שהחוליות האלה הולכות להתפרק, וכשהן תתפרקנה הקריסה תהיה כואבת.

שאול קמיסה-רז: בחצור הגלילית, וזה לא סוד, היא מצוייה, כמו לא מעט רשויות, היא היתה במצבים הקשים ביותר, הצדענו לדגל ולמדיניות שהכתיב משרד הפנים, ואני מצטרף גם לברכות של לחיאני, מה שהוא חושב, ככה אנחנו, לגבי שיתוף פעולה שזכינו מהמשרד לאורך כל הדרך, הלכנו עקב בצד אגודל, ביצענו, אפשר לראות את הדברים ומהדיווחים בצורה המושלמת ביותר.

שאול קמיסה-רז: אחוזי גבייה הקפצנו אותם בארבע מאות אחוז.

שאול קמיסה-רז: עשרים וחמישה אחוז מהשוטף.

שאול קמיסה-רז: דברים מאוד מאוד קשים.

שאול קמיסה-רז: אין תרבות, אין חינוך.

שאול קמיסה-רז: תבענו, מצצנו, ינקנו את האוכלוסיה כדי ליישר ולכסות פשעים ועבירות והתנהלויות אולי קשות שהיו בעירייה.

שאול קמיסה-רז: עשינו את המיטב אבל בסופו של דבר הגענו לאיזו שהיא מידה מסויימת של יציבות.

שאול קמיסה-רז: אבל יציבות כנראה הסף שלה הולך להתרסק.

שאול קמיסה-רז: בגלל הלוואות, בגלל מיחזור המלוות, סליחה אדוני היושב ראש, ברשותכם, כי פשוט אני עשיתי את כל הדרך כי זה היה מאוד חשוב לי לבטא את עצמי.

שאול קמיסה-רז: מקורות ההכנסה אדוני השר, העצמאיות מגיעות לשנים עשר אחוז מהתקציב של היישוב.

שאול קמיסה-רז: אין ספק שהבסיס הקיומי, מאתמול של חצור הגלילית זה רק מהמקורות שאנחנו נקבל.

שאול קמיסה-רז: שלא לדבר על הקרבה עצמית.

שאול קמיסה-רז: אני והמזכיר וכולם משלמים עשרים וחמישה אחוז מהתקציב שלנו כדי להבריא.

שאול קמיסה-רז: זה עולה לי ששת אלפים שקל מהמשכורת האישית שלי.

שאול קמיסה-רז: וזה שאומרים אתה פנסיונר אלוף משנה, משכורת שניה, אני אומר לך שהמשכורת שלי הצבאית ירדה בששים אחוז.

שאול קמיסה-רז: ואת המשכורת המקומית אני יכול לשים פה על השולחן תלושי שכר שלי שמגיעים למאה ומאתיים שקלים.

שאול קמיסה-רז: על כל מיני קיצוצים.

שאול קמיסה-רז: וזה דברים שיכולים להיבדק.

שאול קמיסה-רז: אני לא נכנס לרמה האישית .

שאול קמיסה-רז: אני אומר את זה, ואין לי בעיה, ובתנאי שאם אני מקריב אני חושב שהמדינה צריכה לקחת את היישובים האלה ומהר מאוד לייצב אותם.

שאול קמיסה-רז: ולא להביא אותם להתרסקות.

שאול קמיסה-רז: כי המחיר הוא יהיה כואב וקשה.

שאול קמיסה-רז: במהלכים הקשים והכואבים האלה נתנו תקווה לאוכלוסיה, שהנה מחר יהיה יותר טוב.

שאול קמיסה-רז: עם מה אני חוזר ליישוב.

שאול קמיסה-רז: לכן אני אומר, יכול להיות אדוני השר שאתה לא שותף לתקציב אבל אני מאוד מאמין, לפחות בשיחת הפתיחה ששמענו ראשי הרשויות, הקוים המנחים של המדיניות העתידית שלך, שאתה אכן תסייע כדי להתקדם.

שאול קמיסה-רז: לא נותנים שירותי כבאות לאוכלוסיה בחצור, לא לפתיחת עסקים ולא לעסקים.

שאול קמיסה-רז: כי יש לנו חובות של ארבע מאות אלף שקל.

שאול קמיסה-רז: מאיפה אני מביא את זה.

שאול קמיסה-רז: לו היה לי הייתי סוגר את הפערים האלה.

שאול קמיסה-רז: דיברת בארץ על צירוף של יישובים חזקים לחזקים.

שאול קמיסה-רז: כלומר תוספת לאותם חמש עשרה נטולות מענק.

שאול קמיסה-רז: אני הייתי ממליץ בפורום הזה לבחון כן את האפשרות אולי הגדולות תאמצנה, היום זה מערכה לאומית, תאמצנה יישובים כמו חצור הגלילית ותראה איך אפשר להרים אותם.

שאול קמיסה-רז: זו הנקודה השניה אדוני השר, זה הקיפוח השורשי המשווע לגבי לפחות אני רואה את זה קרוב מאוד אצלי בחצור הגלילית.

שאול קמיסה-רז: וקיים פה צורך מיידי, כי אין מקורות.

שאול קמיסה-רז: יש פה מתקנים לאומיים של המדינה שמצויים בסמיכות, בשטח טריטוריאלי של יישוב עשיר שהוא לא זקוק.

שאול קמיסה-רז: אז בבקשה תפנו את המשאבים של הארנונה לחצור, שיהיה צדק אמיתי.

שאול קמיסה-רז: ולבסוף, אני מאוד מאוד מקווה, באמת, תעזרו לנו כדי לעזור לכולם.

שאול קמיסה-רז: כי עלינו מוטלת משימה כבידה.

שאול קמיסה-רז: כולל בדיפרנציאציה בתחום של השתתפות במשק, כמו שעושים את זה במשרד התחבורה, הבנתי שכנראה הולך בחינוך, דחוף מאוד ביישובים כמו חצור בתחום הסעד.

שאול קמיסה-רז: דחוף מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא אוסיף הרבה מאוד על מה שנאמר, אבל ראשית אני מברכת את השר הנכנס ומאחלת לו שיישאר הרבה יותר ממה שהוא חושב.

רוחמה אברהם-בלילא: לך, גדעון, בהצלחה ותודה על שיתוף הפעולה.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש אני רוצה להביא לשולחן הזה ציטוט קטן שישב פה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר אילן כהן, בא ושאל, כשישבנו על כל הנושא של האשראי של הבנקים והוא אמר, אני מתחייב, אני צריך לנסוע למרסיי שבצרפת, ואני מתחייב שתוך פרק זמן של שבוע עד עשרה ימים כל הנושא הזה של אשראי הבנקים יסתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: אחרת השלטון המקומי קורס.

רוחמה אברהם-בלילא: מה קרה מאז, השלטון המקומי במהלך שנת 2004, אתה יודע, אני זוכרת שהייתי אז חברת כנסת עדיין טירונית ואז אמרו השלטון המקומי, מענקי האיזון, אם אנחנו נקצץ בהם אז השלטון המקומי יקרוס, ואז אנחנו האמנו לאוצר והאמנו לתכניות של האוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: כעבור מספר חודשים השלטון המקומי לא יקרוס, השלטון המקומי קרס.

רוחמה אברהם-בלילא: צפינו בכל מה שקשור להלנת שכר של עובדים, דבר שלא היה כדוגמתו במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: אני פשוט מעלה את ההיסטוריה, ואני זוכרת את הצעתו של ח"כ חיים אורון שאמר לשר האוצר בוא שהכנסת תתכנס, על המדוכה, שלושה ימים, נחוקק חוק ונמשיך עם זה הלאה.

רוחמה אברהם-בלילא: בא הפתרון לכסף, אבל מה קרה מאז.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה אדוני היושב ראש שוועדת הכספים לא תסתפק אך ורק בנימוקים של מנכ"ל האוצר, מה קרה מאז.

רוחמה אברהם-בלילא: מנכ"ל האוצר עסוק, יש לו את ועדת בכר, יש לו את הפרטת הנמלים, תיקצוב ההינתקות, תקציב, כן להביא ח"כים שיתמכו, לא להביא ח"כים שיתמכו.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא עסוק מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: יש לו אלף ואחד נושאים, ונושא כזה כבד, אני לא יודעת אם הוא יוכל לטפל בו.

רוחמה אברהם-בלילא: לדעתי הוא לא יטפל בו בזמן הקרוב.

רוחמה אברהם-בלילא: רק בשביל השלטון המקומי צריך לא מנכ"ל מיוחד, מנכ"ל על מיוחד.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע משהו פרקטי.

רוחמה אברהם-בלילא: אסור לנו כוועדה להמשיך ולתת את היד על מנת שאנחנו נגיע בסופו של דבר לאיזו שהיא הקמת ועדת חקירה מדוע כולנו כאן הזהרנו, כולנו כאן הזהרנו שהשלטון המקומי קרס ושום דבר לא נעשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה שתוקם כאן ועדה, ועדת משנה, כמו שעשינו בביקור חולים, שכל שבוע אתה רוצה עדכון מה קורה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו נכנסנו לדיונים של תקציב, בוא לפחות אנחנו נכניס את זה לאיזה שהוא סד של זמנים, נכניס את זה לאיזה שהוא לוח זמנים, נלחיץ את האוצר, ואם יש צורך בהפרחת סיסמאות כאלה ואחרות, תקציב, לא תקציב.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני שהגלגל הזה ייעצר אנחנו גם פה צריכים להכניס את עצמנו לעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה שמאוד מפריע לי זה כל הנושא של מס הכנסה, מע"מ, וכל התשלומים האלה שראשי הרשויות נדרשים לשלם.

רוחמה אברהם-בלילא: בה בשעה שהם לא מקבלים שום הכנסה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שלאותה ישיבה צריך להיות מזומן גם כן איתן רום, ששם תינתן החלטה, נכון לעכשיו עד שכל הנושא הזה של האשראי עם הבנקים לא יסודר יהיה עיכוב בתשלומים האלה של כל הניכויים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לגעת בנושא נוסף, מאוד מפריעה לי העובדה שישנם יעדים למשרד הפנים, אבל איפה זה, זה תקוע באוצר.

רוחמה אברהם-בלילא: יש תיקצוב, אין תיקצוב, יש החלטות ממשלה, לא מתקצבים אותם, מאוד לא ברור כל הנושא הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: זה דבר שהוא מאוד ארכאי ואני חושבת שאסור שהוא ייכנס ויבוא אל פתחנו כרעם ביום בהיר.

רוחמה אברהם-בלילא: כל הנושא הזה של התעשיות הצבאיות שלא משלמות את הארנונה לרשויות, אני חושבת שדווקא עכשיו, בתקופה הנוכחית הזאת, לתעשיות הצבאיות יש את התקציב שלהם.

רוחמה אברהם-בלילא: מדוע שהם לא ישלמו.

רוחמה אברהם-בלילא: אם תשתיות נפט יכולה כן לשלם את הארנונה עבור צינור נפט שעובר ביישוב או בקיבוץ מסויים גם התעשיה הצבאית צריכה לשלם את הארנונה.

רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר לעשות אפליה ואפליה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שצריך ללכת פה לקראת משהו מסויים.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לזה, אני חושבת אני מציעה שישנם כספים שיושב ראש ועדת תכנון ובנייה מחזיק ולא נותן לרשויות והרשויות נמצאות במצוקה, צריך לבדוק את הנושא הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: קרית אונו למשל, יו"ר ועדת התכנון והבנייה מחזיק שם למשל שנים עשר מליון שקלים, ויש שם איזו שהיא בעיה מסויימת.

יצחק כהן: אופיר, אנחנו מכירים כבר משנת 96', אתה חבר ותיק בוועדה.

יצחק כהן: אני חושב שכולם פה מאחלים לך הצלחה, וגם לגדעון.

יצחק כהן: אתה בטח יודע שהמשרד שאתה עומד בראשו לדעתי זה המשרד החשוב ביותר בממשלה.

יצחק כהן: זה המשרד היחידי שיש לו מימשק עם כל משרדי הממשלה.

יצחק כהן: לחינוך, לרווחה, אפילו לבטחון.

יצחק כהן: אז תפקח עין טוב טוב.

יצחק כהן: האוצר האחוזים שלהם שונים ממימשק למימשק.

יצחק כהן: לגבי איחוד רשויות, אל תיכנס לזה.

יצחק כהן: אם אתה לא מתכוון לאחד את קרית שמונה עם חצור ואת מעלות תרשיחא עם כפר ורדים, אל תיכנס לזה.

יצחק כהן: אם אתה עושה איחוד אמיתי קח את כפר ורדים, המקומות האלה.

יצחק כהן: יש לי פה שאלה רצינית.

יצחק כהן: אם נלמד ממה שעשה המפקח על הבנקים, הוא מחק את הקו הדמיוני שהפריד במשקי הבית בין ריבית חובה במסגרת מאושרת לבין ריבית חריגה.

יצחק כהן: שם הקפיצה באחוזים בריבית זה משהו מדהים.

יצחק כהן: הוא בסך הכל מחק את הקו הזה, הבנקים ימשיכו לתת את אותה מסגרת אשראי למשקי הבית, אין ספק, כי גם היום בנק לא נתן אגורה אחת, אפילו באובר חריג, אם הוא לא ידע מה היתכנות הפיננסית של אותו אדם.

יצחק כהן: זה סתם היה מן כלי נוסף לבנקים לגבות עוד איזו ריבית רצחנית, וטוב עשה שמחק את הקו הדמיוני הזה, והיום המסגרת אותה מסגרת.

יצחק כהן: עכשיו אני שואל, ניקח את דימונה לדוגמא, סתם בדקתי אתמול את דימונה, יש להם חח"ל חמש עשרה מליון.

יצחק כהן: הוא משלם אחוז אחד, מאה חמישים אלף שקל בחודש בחח"ל.

יצחק כהן: בהלוואה רגילה הוא משלם שלושים ושש אלף שקל בחודש.

יצחק כהן: למה אתם עושים את זה, תמחקו את זה.

יצחק כהן: למה אתם עושים אבן ריחיים, שמים אותה על צוואר הרשויות, ללא הצדקה, זה לא נותן לכם שום דבר, זה חונק אותם, זה הורס אותם.

יצחק כהן: לא מובן לי הדבר הזה.

יצחק כהן: אופיר, קח את זה כפרוייקט.

יצחק כהן: אני אומר לך, אני רואה את דימונה.

יצחק כהן: על חמש עשרה מיליון הוא משלם מאה חמישים ושש, וזה רק הריבית.

יצחק כהן: זה רק אחוז אחד.

יצחק כהן: הוא לא נוגע בקרן.

יצחק כהן: עכשיו אם היתה הלוואה רגילה, הוא היה משלם שלושים וחמש אלף שקל בחודש, הוא גם היה מכסה את זה.

יצחק כהן: אתה לוקח אבן ריחיים.

יצחק כהן: לא מובן לי הקטע הזה.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, לא מובן לי.

יצחק כהן: מאה חמישים אלף שקל זה אחוז אחד.

יצחק כהן: הוא יכל לשלם שלושים ושש אלף שקל.

יצחק כהן: אתה יודע מה הוא יכול היה לעשות עם היתרה, לחודש?

יצחק כהן: שמישהו יסביר לי.

יצחק כהן: הערה אחרונה, אל תקים עוד ועדה לבדוק מענקי איזון.

יצחק כהן: היה סוהרי, היה גדיש, אל תקים עוד אחת.

יצחק כהן: הם יצחקו עליך.

יצחק כהן: תניח את המסקנות, יגידו לך אין כסף.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני בירכתי את השר במליאת הכנסת ואני נשאר בברכה הזאת.

משה גפני: למרות דברי התשובה של השר שהיא לא קשורה שעל זה אנחנו נתווכח וזה בסדר גמור.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני ממש רוצה לעשות את זה בקצרה, אני חושב שעד שלא יהיה חוק שיסדיר את העניין של השלטון המקומי המצב יהיה גרוע.

משה גפני: צריך לנקוט ביוזמה הזאת שאנחנו דיברנו עליה, דיברנו עליה גם בשלטון המקומי.

משה גפני: המערכת החוקית, מערכת היחסים בין השלטון המקומי לבין הממשלה היא מערכת לא מוסדרת.

משה גפני: פקודת המועצות המקומיות ופקודת העיריות אני מכיר.

משה גפני: אין חוק שמסדיר במדינת ישראל את מערכת היחסים בין השלטון המקומי לבין השלטון המרכזי.

משה גפני: חייבים לנקוט במהלך הזה מכיוון שבאמת, מה קורה כתוצאה מזה שאין חוק, השאלה איזה מפלגות נמצאות בשלטון.

משה גפני: ואני ממש לא אומר את זה פוליטית.

משה גפני: למשל בשנתיים האחרונות השלטון המקומי קרס כששינוי היתה בממשלה.

משה גפני: שנתיים שהיתה קריסה של השלטון המקומי, פשוט קריסה.

משה גפני: אנחנו ישבנו פה וישבנו בוועדות אחרות ובמליאת הכנסת, העסק פשוט קרס.

משה גפני: לא שילמו משכורות, לא כלום, במשך קרוב לשנתיים.

משה גפני: עכשיו כשיהדות התורה ומפלגת העבודה בקואליציה רואים סימני התאוששות.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אם אני הייתי יכול להציג פה גרף ולהראות, למשל תקציבי התרבות, תקציב הקולנוע, בזמן שיהדות התורה היתה בקואליציה התקציב היה גבוה מאוד.

משה גפני: כששינוי היתה הכל קרס.

משה גפני: אפשר להביא את הגרף ולראות.

משה גפני: תקציב האוניברסיטאות, כששינוי בקואליציה ירד.

משה גפני: כשיהדות התורה היתה בקואליציה זה היה הרבה יותר גבוה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני פשוט לא הספקתי להכין את הגרף.

משה גפני: מבחינת העניין, ומכיוון שהנושא הוא השלטון המקומי, ולא האוניברסיטאות ולא הקולנוע ולא דברים אחרים, אני אומר את זה בכל הרצינות, ואני כיהודי מאמין אני אומר שאנחנו נמצאים אז אנחנו גם אומרים בסיעתא דשמיא, ופה יש סיעתה דשמיא ואצלם לא היה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד רק משפט מכיוון ששמעתי את ח"כ אורון לגבי הנושא של שירותי הדת.

משה גפני: אני לא יודע אם דנתם על הנושא של משרד ראש הממשלה, על הנושא של שירותי הדת.

משה גפני: את התקציב חייבים להעביר.

משה גפני: מי שאחראי, ובאמת כולם יקשרו את זה עכשיו עם דעותי, זה שתקציב השלטון המקומי קורס, אתם יכולים לפתוח את ספר התקציב ולראות שיש העלאה במענקי האיזון של למעלה ממיליארד שקל.

משה גפני: שלא ניתנים עכשיו לרשויות.

משה גפני: ולחיאני אמר נכון, כל יום שהתקציב לא עובר המצב שלו, וכמוהו כל ראשי הרשויות הרבה יותר גרוע.

משה גפני: מכיוון שהוא לא יכול לשלם, הוא לא יכול לקבל כסף.

משה גפני: אני מסכים עם בייגה שהכל צריך להיכנס בבסיס התקציב.

משה גפני: תזכור אדוני היושב ראש שכאן יש תוספת, יש תוספת הגדלה לשש מאות שמונים ושמונה מליון שקל של תכניות ההבראה וכל הדברים האלה.

משה גפני: העדות הלא יהודיות, ח"כ חיים אורון עומד על שלושים וששה מליון שקל.

משה גפני: תקציב שירותי הדת היהודים במשרד ראש הממשלה, לא תאמין למשמע אוזניך, הוא שמונים ושבעה מליון שקל.

משה גפני: תוספות הכל יהיה בעזרת השם, תאמין לי, נקבץ נדבות נקבל שלושים ושישה מליון שקל וזה בסדר גמור, ואגב צריך להגדיל את זה, תקציב שירותי הדת היהודיים, אין תכנית הבראה, אין כלום, יש שמונים ושבעה מליון שקל.

משה גפני: פשוט לא יאומן.

משה גפני: זה בסדר, אני מבין, אנשי האוצר הכינו תקציב, שזה מה שהם עשו עם שירותי הדת היהודיים, שלא תהיה אי הבנה בעניין הזה.

משה גפני: ואחרי זה מתפלאים על זה שלא קוברים מתים והמועצות הדתיות סגורות.

משה גפני: תשאל את לחיאני מה קורה במועצה הדתית שלו.

משה גפני: אצל שאול לא היה סולר למקוואות בליל שבת.

משה גפני: ואצלך לא משלמים משכורות כבר חודשים ארוכים.

משה גפני: על כל פנים אם תרצה אדוני היושב ראש אני אכין גרף לראות מה קרה בשלטון של שינוי.

דני יתום: אני מבקש כמו כולם לאחל הצלחה לאופיר ולגדעון בדרכו החדשה.

דני יתום: לא הייתי כאן חלק גדול מאוד מהדיון מכיוון שהייתי בוועדה אחרת, בהצעה דחופה.

דני יתום: זאת ועדה להצלת המדינה.

דני יתום: אחוזים הולכים וגדלים של ילדי עולים מעורבים בפשע ובצריכת סמים.

דני יתום: המצב שם הוא נורא.

דני יתום: זה עוד יגיע בטח הנה בנושא תקציבים.

דני יתום: על כל פנים אני לא אחדש דבר אם אני אומר שלפני הוועדה הזאת עומדת הזדמנות פז להשפיע על סדר העדיפויות של ממשלת ישראל.

דני יתום: לא יכול להיות שהמצב של השלטון המקומי ילך ויתדרדר, ואסור לנו בשום פנים ואופן לתת יד לחזרה של מה שקרה בשנה הזאת, בשנת 2004.

דני יתום: השלטון המקומי נמצא על סף התרסקות.

דני יתום: יכול בהחלט להיות חלק ממנו כבר התרסק.

דני יתום: מה שצריך לעשות זה תכנית להצלת השלטון המקומי, שהיא אפשר לקרוא לה גם תכנית להצלת המדינה.

דני יתום: נדמה לפעמים שהשלטון המרכזי לא מבין שהשלטון המקומי זה זרוע הביצוע שלו, הוא צריך לחזק את השלטון המקומי.

דני יתום: ואני אומר לך שבמה

דני יתום: לך שנת 2004 אני התרשמתי שמה שעושה השלטון המרכזי זה כל מאמץ כדי לחסל את השלטון המקומי.

דני יתום: יש לי כאן מסמך של מרכז השלטון המקומי, שאינני יודע אם התייחסתם אליו או לא מכיוון שכפי שאמרתי הגעתי באיחור מה, ואני לא רוצה לדבר על דברים שכבר נאמרו.

דני יתום: אבל המסמך הזה כותרתו הסיבות למשבר המתחדש ברשויות המקומיות.

דני יתום: ובהנחה שהמסמך הזה הוא נכון מקופלת בו שערוריה רבתי.

דני יתום: הסכמות, הסכמים, שנעשו בין מנכ"לי משרדי ממשלה, בין שרים בממשלת ישראל, לבין ראשי השלטון המקומי, שחלק גדול מאוד מהמרכיבים של ההסכמים האלה לא מבוצעים, נדחים ברגל גסה, ברשעות הייתי אומר.

דני יתום: זאת שערוריה.

דני יתום: אסור לנו בשום פנים ואופן לתת לכך יד ואסור לנו בשום פנים ואופן לאשר תקציב, אלא אם כן התקציב יבטיח שהשלטון המקומי עולה על דרך המלך.

דני יתום: זה אינטרס של כולנו.

דני יתום: בייגה אמר דבר אחד, אחרים הוסיפו כאן ואמרו דברים נוספים, לא יכול להיות שהדבר הזה, לא יכול להיות שהפתרון יהיה פתרון של שנה אחת.

דני יתום: הוא צריך להיות פתרון רב שנתי.

דני יתום: ואם יש בעיה להכניס את התקציב לתוך בסיס רב שנתי, שיכניסו אותו לתוך בסיס רב שנתי של מספר מסויים של שנים.

דני יתום: מוגבל.

דני יתום: תכנית חירום מעכשיו עד שנת 2010.

דני יתום: דבר כזה.

דני יתום: והדבר האחרון, הסיוע לרשויות החלשות.

דני יתום: הרשויות החלשות כאשר הן מתפרקות הן מושכות למטה את כלל החברה במדינת ישראל.

דני יתום: ובסופו של דבר אמר לחיאני צריך יהיה להשקיע, צריך יהיה להציף את אלה שלא מצליחים להחזיק מעמד בהיקפים הרבה יותר גדולים של תקציב, כדי להציל אותם.

דני יתום: הרי אנחנו לא נסכים שאנשים לא ייקברו רחמנא ליצלן, אנחנו לא נסכים שאנשים לא יטופלו חלילה וחס, וכן הלאה וכן הלאה.

דני יתום: ולכן הפניה שלי היא אליך אופיר, אל תסכים בשום פנים ואופן לפתרונות שהם פתרונות שיש בהם קסם שווא.

דני יתום: שהם כאילו נותנים לך פתרון להיום ואתה לא יודע מה יקרה מחר.

דני יתום: מכיוון שהסוד הכמוס זה להגדיר יעד, ויש כאן לא מעט יעדים שצריך להגדיר אותם, לפניך עומדים המון אתגרים, ולראות איך במהלך של מספר שנים מגיעים לפתרונן של הבעיות.

יעקב ליצמן: אני רק מלה אחת רוצה לבקש מהשר והמנכ"ל, קודם כל אני מצטרף לברכות מה שכולם דיברו.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד שיש קריטריון חדש היום לגבי הנחה מארנונה, מי שיש לו מעל מאה וארבע מטר לא זכאי להנחה.

יעקב ליצמן: ואני מדבר על משפחות רבות, משפחות מרובות ילדים, שהם לא יכולים, גם אתם לא רוצים שהם יגורו במאה וארבע מטר.

יעקב ליצמן: בכל אופן לא יכול להיות שמישהו שיש לו שנים עשר ילדים יגור במאה מטר ויגידו לו שאין לו הנחה.

יעקב ליצמן: גם אני פניתי בזמנו לשר.

השר אופיר פינס: חברים, אני רוצה שני משפטים.

השר אופיר פינס: קודם כל אני רוצה להודות לכם, לא רק על הברכות אלא בעיקר על הגיבוי.

השר אופיר פינס: אני חושב שאני מוצא בשולחן הזה, ברשותך אדוני היושב ראש, בעלי ברית שאם אני אדע לפעול בצוותא אתכם, זה אני אומר לעצמי, על הנושאים שעומדים על סדר היום, יכול להיות שנצליח להביא הישגים בשנת 2005.

השר אופיר פינס: אני אומר בזהירות.

השר אופיר פינס: עכשיו אני רוצה לבקש אתכם לעשות שני דברים.

השר אופיר פינס: אחד מה שהציע לי בייגה, להתנות את אישור תקציב משרד הפנים בקודם כל קיבוע ההסכם כדי שבאמת הדברים האלה יהיו ברורים.

השר אופיר פינס: ההסכם הזה הוא מוסכם, הוא על דעת כולם, זה הבסיס.

השר אופיר פינס: אם נצטרך להיאבק כל השנה על הבסיס אוי לנו, במיוחד לאור מה שקורה.

השר אופיר פינס: שניים, שאתם לא תאשרו את תקציב משרד הפנים לפני שבעיית האשראי פתורה.

השר אופיר פינס: אני מקווה שזה יקרה עוד קודם, אבל אני אומר, במינימום, ואז שהם יישבו יום ולילה.

השר אופיר פינס: אני מודה לך מאוד על הדיון ביום שני בוועדה.

השר אופיר פינס: לגבי עניינים קונקרטיים, אני מציע שמנכ"ל המשרד, שאנחנו עוד ניפרד ממנו בצורה מכובדת, לא היום, לא אגב אורחא, קודם כל גדעון נשאר אתנו עד תחילת אפריל, כך שיש לנו זמן, ואנחנו ניפגש בצורה מכובדת כמו שעבדנו בצורה מכובדת.

השר אופיר פינס: אני מבקש מגדעון להשיב על הנושאים הקונקרטיים שעלו.

גדעון בר לב: טוב, אני אתחיל בנושא הבנקים אבל רק בקיצור כי תהיה ישיבה ביום שני.

גדעון בר לב: אנחנו יושבים, מנכ"ל משרד האוצר ואנוכי ועוד צוות, יושבים על זה, די אינטנסיבית, אמנם לא ברמה של הישיבות על הנמלים, היום יש לנו ישיבת סיכום בצהריים, שהכוונה היא לא רק דקסיה.

גדעון בר לב: מישהו אמר שאנחנו מתכנסים לדקסיה, לא, הכוונה היא עם כל הבנקים.

גדעון בר לב: אנחנו מביאים הצעה לכל הבנקים.

גדעון בר לב: מי שרוצה להצטרף ולתת אשראי לרשויות המקומיות, יבורך.

גדעון בר לב: ישבנו השר ואני עם המנכ"לים של כל הבנקים הרלוונטיים.

גדעון בר לב: ואנחנו מציעים לכולם את אותה הצעה.

גדעון בר לב: כולם יקבלו המחאת זכות, כולם יקבלו את אותם תנאים, בתנאי שיתנו אשראי גם לרשויות החלשות.

גדעון בר לב: ואנחנו ייפינו את הרשויות שנזקקות לאשראי, עם המחאת זכות, למאה עשרים וכמה רשויות.

גדעון בר לב: והכוונה להביא את זה בפני הבנקים, היום אני מקווה, המחאת זכות על כספי מענק האיזון.

גדעון בר לב: החשב הכללי ייתן המחאת זכות על כספי מענק האיזון.

גדעון בר לב: זה כבר מוסכם, זה בשיעור שבין עשרים וחמישה לארבעים וחמישה אחוז, והדברים האלה מוסכמים.

גדעון בר לב: עכשיו אני רוצה להעיר, יצחק כהן העלה בנושא ריבית הרצח.

גדעון בר לב: זה נכון, אנחנו בכל תכניות ההבראה מתכוונים להחליף את האשראי לזמן קצר באשראי לזמן ארוך.

גדעון בר לב: אבל זה תקוע עם כל העניין של המערכת הבנקאית.

גדעון בר לב: ברגע שנפתור את האשראי עם המערכת הבנקאית גם הנושא של הזמן קצר ייפתר.

גדעון בר לב: כי אנחנו נחליף זמן קצר בזמן ארוך.

גדעון בר לב: מבחינתנו אנחנו נותנים היתרים לכל הרשויות, רק הבנקים תקעו אותנו.

גדעון בר לב: כמה דברים במהירות.

גדעון בר לב: לגבי האפליה במענקי האיזון, אין אפליה בפרמטרים.

גדעון בר לב: למי שאמר שם מלה על המאמר והמחקר של ד"ר בן דוד אני חולק עליו במאה אחוז.

גדעון בר לב: גם כתבו בעיתון לפני שבוע שיש לנו קופה נסתרת של חצי מיליארד שקל.

גדעון בר לב: קשקוש ממדרגה ראשונה.

גדעון בר לב: אני לא יודע מי עושה מחקר, לוקחים, מחלקים מספר במספר וקוראים לזה מספר.

גדעון בר לב: המחקר מוטה, מטעה ולא נכון.

גדעון בר לב: אבל לגבי הרשויות הערביות מה שקרה, אם תסתכלו גם בספר התקציב, היו בשנת 2003 תקנות נפרדות לרשויות במיגזר המיעוטים.

גדעון בר לב: אנחנו ב-2004 איחדנו את הכל לתקנה אחת.

גדעון בר לב: הבעיה היא, כתוצאה ממחסור בתקציבים אנחנו לא יכולים במכה אחת להעלות אותם לרמה הממוצעת של שאר הרשויות.

גדעון בר לב: זה מחייב בתקציבי עתק.

גדעון בר לב: אנחנו מעלים אותם הדרגתית.

גדעון בר לב: בשנת 2004 היתה הסתה מהמיגזר היהודי למיגזר של המיעוטים, של ארבעים וכמה מליון שקל.

גדעון בר לב: השנה אנחנו מתכוונים לעשות עוד שלב, כדי להביא את כולם לאותה פונקציית מטרה.

גדעון בר לב: אבל הפרמטרים, לידיעתכם, הם זהים.

גדעון בר לב: הבעיה שהבסיס שלהם, ההתחלה שלהם יותר נמוכה, הפרמטרים של גדיש.

גדעון בר לב: כמה דברים, לגבי כספים מוחזקים של הוועדה לתכנון ובנייה, דבר ראשון אם קיימים כאלה דברים זה לא ראוי.

גדעון בר לב: בהנהלה של כל ועדה מרחבית לתכנון ובנייה, שזו הוועדה של קריית אונו, יש נציגים לקריית אונו, והם צריכים להעביר החלטות בוועדה שיחלקו את הכספים למי שמגיע להם.

גדעון בר לב: זה לא עניין של הכנסת, זה לא עניין של משרד הפנים.

גדעון בר לב: עניינית אני אומר, בוועדה יש נציגים, בוועדה הספציפית יש רוב לנציגי קרית אונו.

גדעון בר לב: הם צריכים לדאוג להעברת החלטה בוועדה לפצל את הכספים בין הרשויות.

גדעון בר לב: עכשיו אני לא רוצה לדבר כאן פרטנית.

גדעון בר לב: עקרונית, אם דברים לא מתבצעים כהלכה יש לנו סמכויות, אנחנו יכולים להיכנס לנעלי הוועדה בצורה זו או אחרת ולטפל בזה פרטנית.

גדעון בר לב: עכשיו לגבי פיתוח, אנחנו השנה מדברים על תקציב פיתוח באמצעות פרעון מלוות מוכר.

גדעון בר לב: אנחנו חוזרים לשיטה הישנה, ראשי רשויות שהיו באותה תקופה, פרעון מלוות מוכר.

גדעון בר לב: אנחנו מקציבים לזה חמישים מליון שקל, זה מנוף לקבל ארבע מאות מליון שקל בהלוואות פיתוח שהכסף להחזרתם ממומן מתקציב המדינה.

גדעון בר לב: זו השיטה.

גדעון בר לב: דרך מענק מיועד.

גדעון בר לב: שהוא חלק ממענק איזון.

גדעון בר לב: יש שם סעיף שיהיה בתוספת של השמונה מאות מליון, יש חמישים מליון שמיועדים לזה.

גדעון בר לב: במידה ויקבעו את זה בספר התקציב.

גדעון בר לב: בארבע מאות מליון הולכים לבנקים שיש להם פרעון מלוות מוכר, הולכים מקבלים את זה מהבנקים.

גדעון בר לב: הערובה לזה זה פרעון המלוות שאנחנו מממנים שנה בשנה, עד סיום ההלוואה.

גדעון בר לב: אנחנו ישבנו על זה עוד ב-87'-88'.

גדעון בר לב: אותה שיטה.

גדעון בר לב: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס, לגבי התכנית להצלת השלטון המקומי שאלה של ח"כ יתום.

גדעון בר לב: התכנית התחילה בשנת 2004, והתכנית הזאת התחילה ביחד עם כל הסכמי ההבראה, תכניות ההבראה וההתייעלות, והתכנית רצה קדימה, ומה שאמר ראש מועצת חצור הגלילית שאול קמיסה זה אמת ויציב, אותן רשויות שרצו עם התכנית התכנית מתקדמת.

גדעון בר לב: היא מתקדמת מצד אחד הרשות עושה את מה שנקבע בתכנית ההבראה שסיכמה אתנו, ביחד עם מענקי הבראה ואחרים שאנחנו מזרימים.

גדעון בר לב: הבעיה, ואני חוזר לבעיה, הדחייה כתוצאה מהחוסר של האשראי.

גדעון בר לב: אילולא התקיעה של האשראי התכניות היו מתקדמות בקצב הרבה יותר טוב ממה שהן מתקדמות היום, הייתי אומר באחוז מאוד ניכר מהרשויות תכנית ההבראה וההתייעלות מביאה תוצאות.

גדעון בר לב: אנחנו צריכים לפתור את בעיית האשראי.

גדעון בר לב: ואני מקווה לבוא ביום שני עם חדשות ובשורות יותר טובות.

יעקב ליצמן: אני הולך ללחוץ שבתוך חוק ההסדרים יהיה סעיף מיוחד בנושא של הארנונה.

יעקב ליצמן: רבותיי, רק מלה אחת, לפני שאני אסיים אני רק רוצה להודיע שביום ראשון בשעה עשר בבוקר יש לנו ישיבה כאן, בירושלים.

יעקב ליצמן: הישיבה נעולה.