ועדת הכספים, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-02-22 10:00

יעקב ליצמן: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנחנו דנים בחוק התקציב לשנת 2005, והנושא היום הוא תקציב המשרד לביטחון פנים .

יעקב ליצמן: האמת היא שחשבתי לקיים את הישיבה במטה הארצי, להיות האורחים אצל המשטרה, כי אני מכבד אותם, קודם כל, ודבר שני – יש שם דברים מאד מעניינים.

יעקב ליצמן: השר נמצא כרגע בוועדת הפנים שם דנים בנושא כפר מע'ר.

יעקב ליצמן: תקציב המשרד לביטחון פנים חושב בכל שנה.

יעקב ליצמן: השנה הוא חשוב כפליים.

יעקב ליצמן: השנה יש לפנינו התנתקות, וגם ללא ההתנתקות יש למשטרה השנה משימות רבות וקשות.

יעקב ליצמן: ניסן סלומינסקי; אתה יכול לפרט?

יעקב ליצמן: אני מציע שתפתח את העיתון של היום, בעמוד 5, אם אינני טועה – ותראה איפה האחוזים עומדים.

יעקב ליצמן: תראה בדיוק מה המצב ומה הדברים שצריכים תיקון.

יעקב ליצמן: אני רוצה בדברי הפתיחה שלי להעיר כמה דברים.

יעקב ליצמן: הנושא שלקחתי על עצמי לעזור בו הוא הנושא של הפיתוח הטכנולוגי של המשטרה.

יעקב ליצמן: דיברנו על זה אתמול בשיחה פרטית בין חברי הכנסת.

יעקב ליצמן: אני חושב שהנושא הזה חשוב .

יעקב ליצמן: בעידן שהקרימינולוגיה עובדת עם התקדמות טכנולוגית עצומה, אנחנו לא יכולים להשאיר את המשטרה מאחור בנושא של הטכנולוגיה.

יעקב ליצמן: דבר נוסף שאני רוצה להעיר עליו הוא נושא הר הבית.

יעקב ליצמן: היתה פניה אלי, שנוכל לעזור בנושא, בגלל הרגישות שם.

יעקב ליצמן: זה קשור גם, חלילה וחס, בלי שנרצה לדבר – לנושא ההתנתקות, שנרצה להגיד שזה חלום רע ולא יותר.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לעזור שלא תהיה כאן חלילה איזושהי תבערה.

יעקב ליצמן: המשטרה מבקשת אמצעים, כך אמרו לי.

יעקב ליצמן: אני מניח שיגידו את זה גם כאן.

יעקב ליצמן: לכן אני רואה בזה חשיבות.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר עוד דבר קטן: יש מבנה בהר הזיתים, מבנה שנקרא מלון "אינטרקונטיננטל".

יעקב ליצמן: המבנה הזה עומד ריק כ- 20 שנה.

יעקב ליצמן: אני מבקש את תשומת לבך, הראל בלינדה - המצב בהר הזיתים די קשה.

יעקב ליצמן: הבניין הזה עומד ריק כבר הרבה שנים ובקדנציה הקודמת שלי כיושב ראש ועדה לחצתי להעביר את המבנה הזה למג"ב.

יעקב ליצמן: אחרי שמג"ב ייכנס למבנה הזה תהיה שמירה על הר הזיתים.

יעקב ליצמן: אנשים היום פוחדים להגיע להר הזיתים, עם כל זה שיש שמירה – ועל כך נדבר בהמשך.

אסף רגב: יש שם שמירה של משרד השיכון.

יעקב ליצמן: יש תקציב לשמירה , שעשו הסכם עם חברת שמירה, ולא שומרים.

חיים אורון: יש משטרה למשרד השיכון, כבר הרבה שנים, ואני מקווה שהיא הולכת להיסגר.

יעקב ליצמן: אני מניח שאתה אומר כך: היות שיש משטרה במשרד השיכון, אז סביר שיש שיכון במשרד המשטרה?

חיים אורון: לא.

חיים אורון: 32 מיליון שקל, אתה יכול - - לסגן השר, שהוא יקבל את תקציב המשטרה.

יעקב ליצמן: בכדי לחזור ברצינות – אם לא יהיו שם אנשים, בהר הזיתים, הרי נמצא שאיבדנו את המקום.

יעקב ליצמן: יש שם קברי צדיקים ומורים, ואם אני לא טועה גם מנחם בגין קבור במקום.

יעקב ליצמן: מעבר לכך – אי אפשר להפקיר את המקום.

יעקב ליצמן: יש כיום ואנדליזם, יש שבירת מצבות.

יעקב ליצמן: אם המקום יהיה שייך למג"ב הכל יהיה בסדר, לדעתי.

יעקב ליצמן: יש כבר אישור על חצי בניין.

יעקב ליצמן: למה חצי?

יעקב ליצמן: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: אני מניח שאתם פוחדים לעשות דבר טוב בשלמות.

יעקב ליצמן: לכן אני מבקש ודורש שהבניין הזה יועבר בשלמותו למג"ב.

יעקב ליצמן: תשלמו שכירות?

יעקב ליצמן: למי, לעבדאללה?

יעקב ליצמן: מה זה שכירות?

יעקב ליצמן: זה רכוש נטוש של ירדן.

יעקב ליצמן: הוא לא היה שייך למישהו, נכון?

יעקב ליצמן: המלון הזה נטוש.

יעקב ליצמן: לא סביר שהבניין יעמוד ריק, ואני מבקש תשובה, לפני התקציב, כי אחרת אני אצטרך לתמרן משהו בקשר לתקציב.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, המפכ"ל, המנכ"ל, הנציב - אולי זה מקרי שביום שאנחנו מתכנסים לדון בתקציב המשטרה התפרסמו המקרים.

יעקב ליצמן: אולי זה לא מקרי?

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: זה מקרי.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כי אתמול היה סיכום שנת העבודה של המשטרה.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני חושב שהנתונים הם מאד קשים, והמפכ"ל גם הוסיף משפט מאד נכון וחשוב- שאנחנו צפויים להחמרה, כאשר ברקע יש את נושא ההתנתקות, שמעמיס הרבה מאד על המשטרה, כל ההכנות, וכולנו יודעים שהנושא הזה של ההתנתקות לא הולך להיות דבר פשוט לאף אחד מאתנו.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אנשי המקצוע יתנו פה סקירות, אבל אני רוצה לציין שני דברים.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: קודם כל, אני רוצה לברך את היושב ראש על הפתיחות הגדולה מאד שהוא מגלה.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: היו לי כבר כמה שיחות אתו בשבועיים האחרונים.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: הוא באמת מגלה פתיחות והוא הבטיח כבר תקציב לאמצעים טכנולוגיים.

יעקב ליצמן: לא הבטחתי.

יעקב ליצמן: הבטחתי להשתדל.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני סומך עליך שאתה גם תממש את זה.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: לגבי אמצעים טכנולוגיים להר הבית – דיברתי בשבוע שעבר עם שר האוצר, והוא אישר תקציב מיוחד לעניין זה.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: זה היה בשיחה ביני לבינו.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: נתתי לו מכתב.

יעקב ליצמן: 5 מיליון?

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני לא רוצה לנקוב במספרים, אבל שר האוצר אישר לי בשבוע שעבר - -

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: - -

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: דיברתי עם שר האוצר, נתתי לו מכתב ביד, והוא נתן לי תשובה שהוא מאשר את זה, ואני מאד מקווה שנקבל תקציב מיוחד לנושא הר הבית.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: הבאתי גם נייר מסודר.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: יכול להיות שנציג האוצר לא מעודכן.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני מתאר לי ששר האוצר יעדכן אותך בעניין הזה, אבל בסך הכל יש פתיחות גדולה מצד היושב ראש.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: אני מקווה שלאור המטלות שיש על המשטרה אתה תהיה לעזר בעניין הזה, ותתמוך, לכל אורך הדרך, כי משטרה יש לנו רק אחת.

סגן השר לביטחון פנים יעקב אדרי: תודה רבה.

רן פלק: אני מנכ"ל המשרד.

רן פלק: אני אעבור על היעדים האסטרטגיים שקבע אותם השר לשנת 2005.

רן פלק: אני אפרט את המסגרת של המשרד, המשטרה ושירות בתי הסוהר, ואחרי זה יפרשו הגורמים היותר מקצועיים באופן מעשי.

רן פלק: קודם כל זה נושא ההתנתקות – תכנון והיערכות ליישום תוכנית ההתנתקות.

רן פלק: זה הנושא החשוב.

רן פלק: זה סעיף אחד.

רן פלק: הסעיף השני – דובר כבר פה על הנתונים של המאבק בפשיעה, עם האחוזים שעולים, חיזוק נושא ביטחון הפנים בכלל והסדר הציבורי וצמצום תופעת הפשיעה בקרב בני הנוער – שגם זה פרק חשוב מאד, מה שקורה עם הנוער שלנו.

רן פלק: התמודדות עם הקטל בדרכים, מציאת פתרונות אפקטיביים וצמצום היקף תאונות וחומרתן.

רן פלק: גם פה, בפרק הזה, יש תת סעיף טכנולוגי, שאפשר לדבר עליו גם בהמשך, וגם בנפרד על הדברים שהתחלנו לשוחח בנושא הפיתוחים הטכנולוגיים, כדי להפחית את תאונות הדרכים וההרג בכבישים.

רן פלק: מניעת השתלטות בלתי חוקית על מקרקעי ציבור ובנייה בלתי חוקית – אני חושב שהנושא הזה מוכר לכולם.

רן פלק: יחידת האכיפה מתארגנת לפעולה.

רן פלק: שיפור השיפור לאזרח תוך מתן ביטחון אישי לאזרחי מדינת ישראל, ואיזון בהקצאת המשאבים בתקציב המשטרה, עם הקשיים שיש – לזה המשטרה מחויבת, ועל זה המפכ"ל ידבר, איפה אפשר להתייעל ולחסוך.

רן פלק: חיזוק הקשר של המשרד והזרועות עם המגזר הלא יהודי, התאמת מערך הכליאה למתן מענה אמיתי לצרכים הביטחוניים והפליליים.

רן פלק: פה יש גם תת סעיף בנושא ההתנתקות וההיערכות לזה, אבל הנציב ידבר גם על זה.

רן פלק: נושא קידום חקיקות לשיפור היכולות המבצעיות של הזרועות – במקומות שזה נדרש.

רן פלק: יש בזה פרק שלכם, חברי הכנסת הוא מוכר יותר מאשר לי, אבל כל הנושאים – גם הקשורים בהתנתקות, עם השינויים הדרושים כדי שנוכל לפעול בהתאם לחוק – מטופלים.

רן פלק: העמקת קשרים עם גורמים מקבילים במדינות העולם – יש גם פה, בפרק של הדברים הטכנולוגיים, שאנחנו יכולים ללמוד מה נעשה בעולם, יש דברים שלא תמיד אנחנו ממציאים אותם ראשונים והם עובדים בשטח.

רן פלק: אזרוח המשרד והתאמתו ליישום המדיניות והשגת היעדים שנקבעו על ידי השר – זה יעד חשוב שנקבע על ידי השר, שתהיינה קצת יותר משרות אזרחיות במשרד לביטחון פנים, יחד עם הצורך החשוב שיהיו נציגים לשתי הזרועות, כי יש להן תרומה מאד חשובה.

רן פלק: השילוב עוזר לנו בעבודת הניהול בתוך המשרד עצמו.

רן פלק: לפניכם, בשקף – תמונת התקציב בנתח הכללי של תקציב המדינה.

רן פלק: המשרד לביטחון פנים תופס 2.7%.

רן פלק: אפשר לראות בגרף שב- 2005 יש ירידה קלה אחרי עליה בשנים האחרונות.

יעקב ליצמן: הירידה היא בגלל קיצוץ flat או בגלל סיבה שהיתה ב- 2004 והורידו ב- 2005?

רן פלק: הירידה גם קשורה ל- flat אבל גם לקיצוצים אחרים שהיו.

יעקב ליצמן: אני שאלתי משהו אחר – האם בגין תוספת של 2004 שהורידו עכשיו יש את הירידה הזו, או בגלל הקיצוץ?

דני קריבו: המשמעות, בסופו של דבר שהחלק שמוקצה למשרד על זרועותיו, מסך ההקצאה של הממשלה – קטן.

דני קריבו: החלק שלנו בעוגה –קטן.

יעקב ליצמן: כדי שאבין אשאל שוב: ב- 2004 היתה לכם עליה, די משמעותית.

יעקב ליצמן: ב-2005 יש לכם ירידה.

יעקב ליצמן: יכולות להיות לה שתי סיבות: יכולה להיות ירידה שהיא flatלכולם, דין אחד לכולם, אצל כולם יש ירידה.

יעקב ליצמן: אחר כך יש ירידה כמו שב- 2005 תהיה עליה, כי יהיה תקציב להתנתקות, נניח, ואחרי זה, ב- 2006 זה יירד, כי התקציב להתנתקות יירד.

אריק יקואל: תקציב ההתנתקות הוא לא בבסיס.

אריק יקואל: הוא תקציב חד פעמי ולכן לא תראה אותו.

אריק יקואל: תקציב שניתן למשימה, ובשנה הבאה הוא לא יהיה.

יעקב ליצמן: גם ב- 2004 לא ראיתי את זה כאן.

ניסן סלומינסקי: התקציב גדל אם תכניס את הפנסיות.

ניסן סלומינסקי: זה לא חכמה כי זה לא רלבנטי לתקציב.

ניסן סלומינסקי: התקציב השוטף – קטן.

אריק יקואל: יש כמה דברים שמראים עליה בעמודות, אבל אם ניכנס לניתוח של העמודות נראה שזה בעייתי.

אריק יקואל: התקציב גדל במהלך השנים האלה שעליהן מדובר כי היו מספר דברים שהאוצר שם עליהם כסף – צבוע.

אריק יקואל: למשל, היחידה הכלכלית - , ההגירה, וכן הלאה – דברים שהיה בהם אינטרס אוצרי, ולכן אתה רואה שם גידול משמעותי.

אריק יקואל: אתה תראה את אותו גידול, במקביל, גם בגרף כוח האדם .

אריק יקואל: לכאורה המשטרה גדלה, אבל זה מקום צבוע על ידי האוצר למשימה מסוימת, ללא גמישות, ללא יכולת לעשות עם זה שום דבר.

אריק יקואל: הנתונים הם נתוני אמת, כמובן, אבל זה מטעה, אם לא נכנסים למהות הדברים.

דני קריבו: המשמעות של הגרף הזה, מ- 2004 ל- 2005 הוא שאנחנו קיצצנו יותר מהמשרדים האחרים, או שגדלנו פחות.

דני קריבו: אנחנו 2.7% מתקציב המדינה.

חיים אורון: השאלה היא מה תקציב המדינה בהקשר הזה – מה מכניסים לתוך המספר הזה: זה התקציב כולו?

חיים אורון: עם החובות?

דני קריבו: - לכן, אנחנו, יחסית לאחרים –

חיים אורון: תקציב המדינה לא קטן.

חיים אורון: בסך הכל הוא לא קטן.

חיים אורון: הוא קטן באחוזים, והתקציב שלכם, לפי הנייר כאן, גדל.

חיים אורון: לא בהרבה אבל הוא גדל – מ-7.1 ל- 7.4.

דני קריבו: זה גדל פחות מהמשרדים האחרים, לצורך העניין.

רן פלק: מה שהסביר ראש אג"ת שפירקו יחידות וקיבלו לזה נתח.

רן פלק: זה יורד ב- 2005, בתקציב, קצת, כי חלק היה להקמה, והיה יותר, ועכשיו, לטיפול השוטף, זה יורד טיפה.

רן פלק: זאת הירידה.

אריק יקואל: והגידול הנוסף זה מה שמישהו פה אמר – זה הגידול לגמלאות.

רן פלק: מה שרואים כאן

רן פלק: משקף את הגרף – התקציב הכולל הוא 7,2 ויש פה את הפילוח הפנימי, הצהוב, זה נושא הגמלאות.

רן פלק: לפניכם הפילוח הפנימי.

רן פלק: החלק הגדול הוא המשטרה, שב"ס, והמשרד הוא החלק הקטן, שהוא ה- 165 מיליון.

רן פלק: שימושי התקציב – אפשר לראות פה ששכר וגמלאות יחד זה 77% מתוך כל העוגה, קניות – 20%, ופיתוח נשאר – 3.

רן פלק: שיאי כוח אדם – שוב, באותו יחס: מבחינת המשטרה – 83%, שב"ס- 16%, והמשרד- 1%.

רן פלק: תקציב המשרד, שוב, בהגבלה למה שראינו קודם, יש ירידה קלה ב- 2005 כי היתה ירידה, בעיקר במשטרה.

רן פלק: הפילוח של תקציב המשרד הוא: קניות: 40%, שכר- 19% והפיתוח, שכולל הרבה דברים של תמיכה לזרועות בנושא תשתית ובינוי זה – 41%.

יעקב ליצמן: האחוזים הם אותו הדבר כמו בשנה שעברה?

רן פלק: אחוזים דומים, כן.

רן פלק: המשטרה - התקציב שלה הוא 5,8 בסך הכל.

רן פלק: אפשר לראות בגרפים איך החלק של גמלאות תופס כל הזמן חלק יותר גדול.

רן פלק: המגמות בתקציב משטרת ישראל: יש פה את הבסיס הצהוב שבעצם יורד, יש את הגמלאות, שהחלק הכחול שלו יורד כל פעם, ומה שרואים זה מה שדיברנו קודם – שעלה התקציב, ובפילוחים האדומים זה יחידות חדשות שהוקצה להן תקציב פר יחידה, מדובר ביחידת ההגירה, הכלכלית וכל הדברים האלה.

רן פלק: לפניכם הפילוח בתוך תקציב המשטרה.

רן פלק: בסך הכל די דומה, ואפשר לראות ששכר וגמלאות יחד מהווים את האחוזים הגבוהים.

רן פלק: בשקף שלפני

רן פלק: כם – תמונה כללית של כוח האדם.

רן פלק: החלק התלול פה, של העליה, קשור להקמת היחידות, לתוספת כוח אדם.

רן פלק: בשירות בתי הסוהר – יש עליה בתקציב בגלל גידול המסגרת, העליה הגדולה של 2004.

רן פלק: גם פה – עליה בגמלאות, אבל עליה מתונה יותר.

רן פלק: אותו גרף דומה פה – הפילוח האדום הוא של פתיחת מתקנים חדשים.

רן פלק: אתם יכולים לראות גם את הפילוח הפנימי של שימושי התקציב: שכר, גמלאות, וכמה נשאר לפיתוח, מעט מאד, בשירות בתי הסוהר.

רן פלק: כך גם כאן – בגרף של מסגרות ההעסקה עולה פה כמות כוח האדם בגלל המתקנים החדשים.

יעקב ליצמן: יש סיבה שהפיתוח בשב,ס הוא פחות מאשר במשטרה?

רן פלק: אפשר לראות בתוך הפילוחים עצמם, לא מבחינת האחוזים.

רן פלק: בסוף, זה מה שנשאר.

רן פלק: בשב"ס יש יותר.

רן פלק: בסכומים זה פחות, אבל בשב"ס זה יותר, באחוזים.

חיים אורון: בניית בתי כלא זה פה, או בתקציב אחר?

רן פלק: פה, במלבנים האדומים.

חיים אורון: אין תקציב מיוחד, כמו בבתי המשפט?

יעקב גנות: זה חבוי בתוך הפיתוח, כביכול.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: שלום לכם, אני אתן רקע על היקפי הפעילות של המשטרה, ולאחר מכן אנחנו ניכנס למסגרת התקציבית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אני רק רוצה לומר שכאשר נכנסתי לתפקיד לפני כחצי שנה פנה אלי ראש אג"ת ואמר לי – אני צריך להיפגש אתך באופן דחוף, כי באוגוסט מסכמים את התקציב עם משרד האוצר, ואני צריך אותך למשא ומתן ולהתנהלות מול התקציב.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אז דבר ראשון שלמדתי, עוד לפני שלמדתי מה היקפי הפשיעה והפעילות של משטרת ישראל, זה שהמשטרה נמצאת במשבר תקציבי מאד עמוק, שהיא גוררת אותו בשנים האחרונות, והוא מביא לידי ביטוי מרכיבים מאד מרכזיים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המדובר בגירעון מצטבר של 500 מיליון שקל, שבסופו של דבר מורכב, חלקו, מגירעון בשכר – שזה דבר שעוד אפשר לתת לו, במידה מסוימת פתרון, אולי, אבל יותר וחמור מכך – בתשתיות המרכזיות של המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המשטרה הגיעה למצב שהיום, לא רק שהיא לא בונה תחנות משטרה, בקושי יש לה יכולת לתקן מרזב דולף.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המשטרה היום מחזיקה ברשותה כלי רכב, ש- 52% מתוכם הם למעלה מ- 350 אלף ק"מ.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זאת אומרת – העלות להחליף אותם זולה מעלות האחזקה שלהם.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אבל אין ברירה, כיוון שהמשטרה חייבת להמשיך לנסוע, ולא מסוגלת להחליף.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אז היא ממשיכה להתנהל בצורה כזו שהיא לא נכונה, כלכלית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המשטרה מחזיקה מערכות טכנולוגיות שמפגרות בשנים אחרי היריב שלה, שהוא הצד השני, ולא רק שהיא לא מתקדמת ומתפתחת בטכנולוגיה, היא גם לא יכולה להחזיק את המערכות הקיימות שהולכות וקורסות, כי תקציב האחזקה גם הוא נעלם.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כשנכנסתי יותר לעומק הנושא הבנתי שהבעיה המרכזית לעשות את השינוי מובנית בעצם התמהיל של תקציב הממשלה, שכמעט 84 או 85% ממנו מורכב משכר וגמלאות, לעומת 14% שהוא התקציב של קניות ופיתוח.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ויתרה מזו – כיוון שב- 14% של תקציבי הקניות והפיתוח, חלק מהגירעון בשכר עובר לשם, ולק מהתקציב הוא קשיח, ולנו אין ברירה, ואנחנו עושים בו שימוש לצורך עניין תשלומי הארנונה, מסים וחשמל – היכולת של המשטרה להתפתח בתקציב הוא כמעט שואף לאפס.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הוא מגיע לכדי 4%.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ואז הבנתי מהר מאד שני דברים: האחד, שלמרות שלנו, בהנחת העבודה שלנו במשטרה אנחנו זקוקים לפחות לעוד 5,000 שוטרים, ובמציאות שבה נמצאת מדינת ישראל, ביכולת לתת לי 5,00 שוטרים על המשמעויות התקציביות של זה, זה דבר שכנראה לא נוכל לקבל אותו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: עמדו שתי חלופות: להמשיך ולהתנהג כמו שהתנהגנו בשנים האחרונות, והתוצאה היא, בסופו של דבר, שהתקציב מנהל את המשטרה ולא המפכ"ל, וזה אומר שתמיד נגיע לחודשים אפריל-מאי, ולא יהיה מים, לא יהיה דלק, לא יהיה חשמל, נרוץ ונזעק ונקבל פה נדבות ושם נדבות, או, לחילופין, לומר: בואו נסתכל עכשיו בריאה ארוכת טווח.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בואו ניקח את המצב הזה, הבלתי פתיר, שנמשך כבר שנים, ונראה איך בונים תוכנית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: מה שחשוב לי, כמפכ"ל, זה איך תיראה המשטרה גם ב- 2008, ולא רק איך היא תיראה ב- 2005.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: נכנסנו למשא ומתן עם האוצר לגבי תקציב 2005, שבסופו של דבר הגענו בו פחות או יותר להבנות, שבמרכזן – המשטרה מוכנה, לראשונה, לצמצם בהיקף כוח האדם שלה, מתוך הבנה שהיא רוצה לעשות את השינוי בתמהיל כוח האדם כדי לטפל בתשתיות שהזכרתי קודם לכם.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אלא שמה קרה מאז אותו סיכום?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: קרו שני דברים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: האחד, למדנו על היקפי הפשיעה שהולכים ומתעצמים, ועל חלק מזה קראתם היום בעיתון: כמעט בכל התחומים בחברה הישראלית, ואני מדבר על פשיעת רכוש, פשיעה מאורגנת, ופשיעת הסמים וסחר בנשים, והפשיעה הבינלאומית, ואני לא רוצה להרחיב כרגע.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הדבר השני הוא שממשלת ישראל הטילה עלינו את משימת הפינוי במסגרת תכנית ההתנתקות, שככל שהימים חולפים, גוברים, אנחנו רק מבינים מה גודלה של המשימה, ואני לא מדבר על מורכבותה ורגישותה – אבל גודלה והשפעתה על היכולת של משטרת ישראל לבצע את המאמצים שלה במקביל ובנוסף לתוכניות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: במלכוד הזה, בעצם חוברים שלושה צירים: הציר האחד הוא צמצום היקף כוח האדם, שנעשה בהסכמתנו, שבסופו של דבר בא לשנות את התמהיל ובא להביא את המשטרה להתפתחות עתידית בצורה יותר טובה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הציר השני הוא עליה בהיקפי הפעילות של משטרת ישראל כמעט בכל תחום וכל עניין, ומייד אגע בו, וכמובן, הציר השלישי שמתנגש - ההיערכות של המשטרה לתוכנית הפינוי, שהיא מורכבת ויוצרת לנו בעצם את הבעיה המרכזית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ברשותכם, אני אסקור את היקפי הפעילות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ראש אג"ת אבחן את הבעיה המובנית בתקציב, ואנחנו, בסופו שלדבר, בחרנו להתמקד לא בכל הבעיות, אלא להכניס בעיה מאד מרכזית, שאני חושב שבסופו של דבר יש יכולת לשפר את המצב במדינת ישראל.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בשקף שלפני

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כם יש כמה מהנתונים, ואני אקצר, בלי להקיף את כל הפעילות של המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: היום, במשטרת ישראל, משרתים 19,500 שוטרים במימון ישיר, ועוד כ- 7,300 שוטרים במימון עקיף או שוטרי חובה, חלקם בכלל ת"פ צה"ל – ביהודה, שומרון ובעזה, ולא כולם בתוך הקו הירוק.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: התקציב של המשטרה – יש כאן כמה נתונים על סך כל אירועי הטרור, הפשיעה המדווחת היא כדי 520,000 תיקים בשנה: תאונות הדרכים, אירועי אי סדר ציבורי, שגדלו ב- 2004 ב-92% ואנחנו יודעים שבשנת 2005 יגדלו כנראה בעוד הרבה מאות אחוזים, לאור המחאות שקיימות סביב סוגיית ההתנתקות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כמובן שכל הבקשות לשירותי משטרה רק הולכים וגדלים בשנים האחרונות כמעט בכל תחום ובכל היקף.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כשאנחנו ניסינו לעשות לעצמנו את תרחישי הייחוס- לקראת מה אנחנו הולכים להיערך כמשטרת ישראל בשנים הבאות, אז כמובן שגם כאן ההיקף היה מאד גדול, אבל אני רוצה להתמקד בכמה דברים: 1.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הלוואי שהימים האחרונים של הרגיעה הביטחונית ימשיכו, אבל לנו, כמשטרת ישראל, אסור להניח את הנחות העבודה האלה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אנחנו תמיד הולכים להנחות עבודה שאנחנו צריכים לפחות להיות ערוכים ביכולת שלנו, גם בהצטיידות, גם במוכנות וגם בהכשרה, למצב של טרור מתמשך, ובשלוש השנים האחרונות, המציאות הביטחונית כפתה על משטרת ישראל שאת רוב משאביה היא השקיעה בטרור והיא לא טיפלה במשימות הקלאסיות ובלוחמה בפשיעה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הנושא השני, ואת זה אנחנו יודעים גם על בסיס נתוני מודיעין – הוא חלילה, התרחשותו של פיגוע אסטרטגי קונבציונאלי.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אבל זה חלק מהעניין, כי אנחנו גם, בהערכת המצב שלנו, לוקחים את העובדה שבמדינת ישראל עלול להתרחש פיגוע בלתי קונבנציונאלי, וזה אומר היערכות במישור אחר לגמרי, היערכות שאנחנו לפחות מחויבים להיערך אליה, וזו היערכות עתירת משאבים, שצריך לקחת אותה בחשבון.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: פשיעת בני הנוער והאלימות בחברה הישראלית – נדמה לי שאת נחשפים אליה ביום יום, לא נרד כרגע לתחשיב שלה, אבל משטרת ישראל, בסופו של דבר מטפלת בסימפטום, ויש לה גם יכולת בכושר ההתרעה שלה להשפיע על חלק מהדברים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: סוגיית הר הבית – אז אתה הזכרת, אדוני היושב ראש, ואני רק יכול להצטרף אליך, מדירה שינה מעינינו ואנחנו לא חוסכים רגע של מחשבה מה לעשות כדי שחלילה לא יתרחש אותו אירוע שכולם מרבים לדבר עליו בזמן האחרון, ואנחנו משקיעים שם לא מעט משאבים, גם בטכנולוגיה וגם בכוח אדם.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אירועי אוקטובר 2000 שמלווים אותנו כאיזושהי טראומה בארגון, ואתמול אפילו בוועדת מע'ר ניתחנו בין היתר את הסיבות לאור זה שהטראומה מלווה אותנו עד כדי כך שהיום אנחנו כבר צריכים להכניס לשוטרים את המודעות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בסופו של דבר, לקחי ועדת אור מחייבים אותנו גם להיות במוכנות מבצעית כזו שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להיות במצב אחר באירועים, אם חלילה יתרחשו במגזר כזה או אחר.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הפרות הסדר – כמעט על כל רקע: כלכלי, חברתי, מדיני.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ה לא משנה מבחינתנו, המשטרה, כי המשטרה היא חפה מכל אידיאולוגיה, היא לא צד לוויכוח הציבורי, אבל בסופו של דבר, כל צד פוליטי, כזה או אחר, כאשר הוא מביע מחאה, המשטרה נמצאת שם, באמצע.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: וכמובן שאני לוקח גם את הפשיעה המאורגנת, שתופסת נפחים שונים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: היא כבר לא חוצת מחוזות, היא חוצת מדינות, והיא מחייבת אותנו להיות בקשר עם מדינות אחרות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כל אלה דברים שמכניסים את המטרה לפעילות מאד מורכבת, בלי יכולת לוותר כמעט על שום דבר מהפעילות שלה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בסך הכל תיקי החקירה, ואני מדבר על העבירות – אתם רואים שבשנת 2004 הגענו ל- 510,000 תיקי עבירה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: חשוב לציין שזו רק הפשיעה המדווחת.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זאת אומרת, אנחנו בדרך כלל נמצאים בטווחים הסטטיסטיים של תיקי חקירה שנפתחים במשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אנחנו תמיד לוקחים בהנחת העבודה שלנו סדר גודל של 30% אירועים שלא מדווחים למשטרה, מסיבה כזו או אחרת, והם מלמדים, באמת, על הנפח של כל הפשיעה במדינת ישראל.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: שאלת, אדוני היושב ראש, לגבי הפשיעה החמורה והמאורגנת- אם בסך הכל הנתונים שראית קודם ראינו פחות או יותר התייצבות, או גידול של 2,2% בין 2003 ל-2004, ניתן לראות שהגידול המשמעותי שחל כמעט בשנים האחרונות מ-98 ועד 2004 בא לידי ביטוי בעיקר בפשיעה החמורה והפשיעה המאורגנת.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: וזה עולה על דבר שמטריד אותנו יותר ומחייב אותנו להיערכות אחרת.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כשאני מדבר על היערכות אחרת, אז אנחנו התחלנו בתהליך אסטרטגי של יחוד של שני אגפים, שהוא מצד אחד גם מימוש של תוכנית חיסכון והתייעלות פנים ארגונית, ומצד שני – ראיה הרבה יותר סינרגנטית של המהלכים האלה כדי לטפל בתופעות האלה, שהן חובקות עולם, והן מחייבות אותנו להיות לשיתוף פעולה עם מדינות אחרות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אתם מכירים את החשיפה של פרשיית רוזנשטיין.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אני רוצה לומר לכם שזה מסוג הדברים שאמריקאים לבד לא היו מצליחים לפענח אותם, ואנחנו לבד לא היינו מצליחים לפענח.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: רק שיתוף הפעולה בין שתי המשטרות, הניצול שלנו את החוק האמריקאי, הניצול שלנו את העובדה ששם יש חוק הגנת עדים, ואצלנו עדיין אין את החוק – בסופו של דבר נתנה לנו את הכלים ליכולת להתמודד עם פשיעה מורכבת שכזו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: לכן אני אומר – זה מסוג הדברים שצריך לקבל קידום והוא – טיפול שהוא עתיר משאבים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כי כשאני אגיע, בסופו של דבר, לטכנולוגיה, אני אסביר לכם עד כמה היא משפיעה על היכולת להתמודד עם הסוגיות האלה.

יעקב ליצמן: מה הסיבה שאין עדיין חוק, כאן?

ניסן סלומינסקי: זה עוד לא נחקק.

ניסן סלומינסקי: כל פעם שאנחנו רוצים ליזום אומרים לנו שיש כבר חוק שמתגלגל, חוק עם עלות מאד עצומה, וזה תוקע אותנו, את הח"כים - -

הראל בלינדה: זה חוק מאד יקר.

ניסן סלומינסקי: אומרים לנו שהממשלה מגלגלת את זה, ומצד שני - הממשלה לא דוחפת את זה.

ניסן סלומינסקי: זה נדחה ונדחה וזה לא טוב.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: השקף הבא מציג את היקפי הפעילות של המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הוא עוסק בעבירות חשיפה, שהן אותן עבירות שבאות לידי ביטוי בעצם פעילות המשטרה, כי בעצם, לכאורה, יכול להיות שהן לא היו מתגלות, כי אלה עבירות שהאזרח לא נוטה להתלונן עליהן.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אלה עבירות כמו עבירות סמים – החשיפה של המשטרה כאן היא יותר גדולה ממה שהאזרח מגיע להתלונן, כי במכירת סם, לא למוכר ולא לקונה יש אינטרס להתלונן אצל המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בעבירות ששייכות לנוער, רובן עבירות חשיפה, כי אלה עבירות שלא היו מגיעות למשטרה אם המשטרה לא תיזום את הפעילות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: לכן הנתון הזה משקף בהחלט לא את סך כל הבעיה, אלא את סך כל הטיפול של המשטרה באותן עבירות, שהן עבירות חשיפה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ניתן לראות בשקף הבא את הגידול שחל בטיפול בתחום עבירות הסמים, ושוב –אלה הן עבירות מסוג של עבירות חשיפה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אנחנו לא תמימים לחשוב שחשפנו את כל הבעיות או את רוב הבעיות.

אברהם-בייגה שוחט: התופעות האלה, שאתה מדבר עליהן, הגידולים בכל הדברים – הן גם אופייניות לחברה המערבית, או שאנחנו יוצאי דופן?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: קודם כל – כן, אבל ההשוואה היא לא תמיד נכונה, ומייד אני אגיע ליחס שבין המשאבים שקיימים לטיפול בבעיה, ושם נראה את הפערים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אבל כשדיברתי על הבעיה של הסמים, אני רק רוצה להביא לכם דוגמה לדבר שבסופו של דבר מגיע לפתחנו: גם גבול מצרים וגם גבול ירדן הם גבולות של שלום.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: יש לזה יתרון עצום, מבחינה לאומית ומדינית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אבל צריך לזכור שבסופו של דבר, גבולות של שלום מייצרים פעילות פלילית הרבה יותר ענפה, כי היכולת לעבור אותם באופן חופשי מביאה לא רק להברחה של עובדים זרים וסמים, אלא לפעמים גם של אמל"ח.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אבל בסופו של דבר, הגבולות הפרוצים האלה, גם גבול ירדן וגם גבול מצרים, מביאים את היכולת לייצר תופעות פשיעה לפתחה של משטרת ישראל.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בשקף הבא ניתן לראות את הגידול בעבירות הנוער.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: גם כאן אני חייב לומר שבין היתר, הנתונים על הגידול מצביעים על פעילות המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המפכ"ל הקודם, קודמי בתפקיד, הגדיר את היעד של שנת 2004 נוכח היקף התופעה כיעד הטיפול בנוער ולא בכדי המשטרה ויסתה ויסות פנים משאבי כדי לתת לזה עדיפות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אתם יכולים לראות את היקף הבעיה, וגם כאן אני רוצה לומר – זו לא כל התופעה, זה חלק ממנה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: צריך, ואפשר לעשות עדיין יותר.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זה בא לידי ביטוי בשימוש בסמים בקרב הנוער, באלימות בנוער, ובעבירות הרכוש.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אם אני רוצה, בסופו של דבר, לומר מה זה אומר – פחות משטרה, לשלב פחות משטרה זה לא רק במשאבי כוח אדם.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זה גם במשאבים אחרים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אני יכול לומר שמצד אחד זה פחות ביטחון פנים ומהצד השני זה יותר פשיעה ואלימות, אבל בסופו של דבר זה פחות ביטחון אישי.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אני כמפכ"ל משטרת ישראל, ואנחנו כמשטרת ישראל חייבים להקנות לא רק את איכות החיים אלא גם את הביטחון האישי של האזרח במדינת ישראל, שלא תמיד בא לידי ביטוי בנתונים שלנו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: את האזרח לא מעניין הגידול או ההורדה באחוז כזה או אחר.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: מה שמעניין אותו זה שהוא יכול לשלוח את בנו לקניון ולהיות בטוח שהוא חוזר עם הסלולרי, שהוא יכול להסתובב בערב, ברחוב, ולהיות בטוח שלא יידקר, ועוד תופעות שאנחנו חושבים שבנוכחות המשטרתית וביכולת לחזק אותה אנחנו יכולים, בסופו של דבר, לייצר יותר ביטחון לאזרח, וזה הדבר החשוב.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: החלק השני, שגם יושג אחר כך, ובסופו של דבר – זה גם יותר נזק כלכלי לקופת המדינה, כי כל העבירות הן פגיעה בתשתיות, פגיעה ברכוש, באות בסופו של דבר לידי ביטוי גם בנזק הכלכלי למדינה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כמובן שמשטרה לא חזקה זה גם חברה לא חזקה, ולכן אנחנו חושבים שלהשקעה במשטרה יש גם רווח חברתי, כלכלי וביטחוני.

אריק יקואל: אנחנו נתחיל בנושא של נזק כלכלי ליכולת המשטרה להשפיע.

אריק יקואל: אני חושב שזה אחד הדברים החשובים.

אריק יקואל: המשטרה, מעבר לנושא של הביטחון האישי, גם משפיעה כלכלית, במונחי מאקרו של המדינה.

אריק יקואל: אם נעבור לשקף הבא – זה איזשהו מחקר קטן שבוצע בשנה שעברה במשרד לביטחון פנים, שמדד את ההשפעות של תופעות שונות על - -

נסים דהן: זה לשנה?

נסים דהן: זה מצטבר?

נסים דהן: מה זה?

אריק יקואל: זה לשנה, זאת השפעת מקרו.

אריק יקואל: אפשר לראות שמדובר פה על נזקים כתוצאה מפשיעה, שנאמדים במיליארדים.

אריק יקואל: דיברנו על הגנת עדים שזה חוק יקר – זה אכן חוק יקר, אבל הנזקים שהוא יחסוך לקופת המדינה הם כאלה שההשקעה היא משתלמת.

אריק יקואל: אני לא מדבר כבר על עניין של מדינת חוק ועל כל המשתמע מזה.

אריק יקואל: אפילו במונחים המאקרו כלכליים – עבירות כלכליות למינהן, תאונות דרכים – שם הנזק נאמד בין 7 ל- 12 מיליארד שקל, וללא ספק למשטרה יש יכולת השפעה בעניין הזה.

אריק יקואל: נתוני תקצי ב- כבר סקרו אותם, ולכן אני אעבור בקצרה.

אריק יקואל: מה שיותר חשוב, אני רוצה להיכנס פנימה, לתוך התקציב של מדינת ישראל ולנתח אותו טיפה, כי יש לו משמעויות על יכות התפקוד של משטרת ישראל.

יעקב ליצמן: אולי נחזור לשקף הקודם, ועל מה שדיברנו בנושא טכנולוגיה – שבמסגרת הקניות והפיתוח לא כתוב מה חלקו.

אריק יקואל: אז אני מיד אומר.

אריק יקואל: כמו שאפשר לראות – השכר תופסת 58%, הגמלאות – 21, ומה שנשאר שם, לקניות ולפיתוח – אתם רואים את הנתונים כמו שהם.

אריק יקואל: היכן שכתוב פיתו – 2% זה באמת לא פיתוח 2%.

אריק יקואל: רוב התקציב הזה למעשה הוא תקציבי אחזקה, גם בתחום הטכנולוגיה.

אריק יקואל: אנחנו מחזיקים, כידוע, מערכת מחשב נפרדת וכן הלאה.

אריק יקואל: רוב התקציבים הולכים על זה, רשיונות תוכנה וכן הלאה.

אריק יקואל: כשמודבר על פיתוח במונחים של פיתוח, התעצמות – אנחנו מדברים על חלקיקי אחוזים, ממש שברירי אחוזים.

אריק יקואל: זה כבר מתחיל לתת תמונה של הבעיה.

אריק יקואל: השקף הבא צובע את כל מה שהוא קשיח ומשאיר את השאר, כולל מה שאמר המפכ"ל קודם – כל מה שקשור לכוח אדם במשטרה זה 86%, וכל השאר – החל מדלק למכוניות, חשמל, מים, מבנים וארנונה – הכל מתנקז לתוך 14%.

אריק יקואל: אם אפשר לשים אצבע על לב ליבה של הבעיה – כאן זה אחד המקומות האלה, כי בתמהיל כזה אי אפשר לתפקד.

אריק יקואל: יתר על כן, כל הקיצוצי flat נופלים, בסופו של דבר, על הקניות.

אריק יקואל: נוצר מצב, נוצרת מציאות מוזרה, שבין העליות שראינו קודם, העליות בתקציב, שזה בנית היחידות החדשות – הכלכלית וכן הלאה, מגדילות לכאורה את התקציב, אך מה הן עושות, בעצם?

אריק יקואל: הן מגדילות את החלק הזה, בעיקר את החלק הזה של השכר והגמלאות, והן מקטינות את היחס של החלק של הקניות לתוך זה, ואז מגיעים קיצוצי ה- flat, והם פוגעים בקניות.

אריק יקואל: נוצר מצב אנומלי, שהיחס הזה הולך ורע כל הזמן.

אריק יקואל: היחס הזה לא מאפשר למשטרה לתפקד.

אריק יקואל: זאת אומרת, לכאורה, כשמסתכלים על הגרפים שהציגו קודם, התקציב הולך וגדל, אז שואלים: מה הבעיה, אם כן?

אריק יקואל: זה חלק מהבעיה.

אריק יקואל: היכולת של המשטרה הולכת וקטנה.

אריק יקואל: זה, בעצם ממצה את הבעיה.

אריק יקואל: יש גירעונות מובנים, אין כסף לרכש ולטכנולוגיה, ואנחנו מגיעים למצבים שאעלה אותם אחר כך, שבעצם 43% מסד"כ הרכב של המשטרה עבר את כל הקריטריונים שלה החלפה : 5 שנים, 300 אלף ק"מ.

אריק יקואל: חצי מהסד"כ של המשטרה.

אריק יקואל: 2,300 כלי רכב.

אריק יקואל: כשהמפכ"ל נכנס לתפקידו הצגתי בפניו את תמונת המצב של התקציב, והיא לא נראית מרנינה.

אריק יקואל: אם מסתכלים על השנים האחרונות, אז בעקבות תוכנית כלכלית א', תוכנית כלכלית ב', קיצוצי ה- flat והורדת הרזרבה – אם מסמכים את כל המספרים האלה, אז ב- 3 או 4 השנים האחרונות, בסך הכל הצטברה הורדה של כ- ½ מיליארד שקל בתקציב המשטרה.

אריק יקואל: זה לא תקציב הביטחון זה בסך הכל סדר גודל של 6 מיליארד.

אריק יקואל: זה הרבה מאד, ואני חוזר ואומר: זה רובו ככולו נופל על החינוך ולא על השכר.

נסים דהן: ואז כ- 500 התקנים שכאשר הייתי בממשלה ראש הממשלה שאל אם גייסתם כבר - - ?

אריק יקואל: אני מניח שמדובר על התקנים לעניין ההגירה.

נסים דהן: כאשר אני הייתי שר בממשלת שרון הוא היה פותח כל ישיבת ממשלה בשאלה אם התקנים התמלאו, אם גויסו כבר - -

יעקב ליצמן: מאז קיצצו להם שם.

נסים דהן: זה מה שאני שואל: מצד אחד רצו שיגייסו 500 ומצד שני קיצצו כ –470 מיליון.

אריק יקואל: המשמעות של הקיצוצים האלה במהלך השנים זה קודם כל – האטה משמעותית ביכולת הגיוס.

אריק יקואל: בעצם, מה שקורה זה חוסר היכולת שלנו לגייס בתקני כוח האדם שיש לנו, זאת אומרת – למלא אותם.

אריק יקואל: יש לנו, לכאורה, תקני כוח אדם, ואין יכולת לממש אותם.

חיים אורון: כמה תקנים כאלה יש?

אריק יקואל: מאות.

אברהם-בייגה שוחט: - - - ?

אריק יקואל: כי אין כסף לשלם משכורות.

נסים דהן: אבל התקציב לשנת 2004 על 500 תקנים - - בגלל ההוצאות הביטחוניות, עוטף ירושלים, הגדר - -

דני קריבו: ההערה היא נכונה.

דני קריבו: באמת, אם נבדוק ב- 4 השנים האחרונות, המשטרה גדלה ביותר מ- 2000 תקנים.

דני קריבו: זה נכון – היחידה הכלכלית, העוטף, עניין ההגירה - -

נסים דהן: הגידול הזה מלווה בגידול תקציבי מתאים.

דני קריבו: בוודאי.

דני קריבו: אבל יש גירעון בבסיס.

אריק יקואל: בהמשך, מה שעשינו זה שפגענו גם בתנאי שירות, גם בשכר השוטרים, צמצמנו.

אריק יקואל: בחלק מהדברים אפילו לא התחלנו.

אריק יקואל: בפרויקטים טכנולוגיים – אתן דוגמה למשהו שצריך לעשות ולא עשינו: תוכנת מרכב"ה של משרדי ממשלה.

אריק יקואל: היוזם הראשון של הפרויקט, מי שהתחיל עם העניין היה בעצם משטרת ישראל.

אריק יקואל: כל גוף שמכבד את עצמו עכשיו, בסקטור העסקי, ועכשיו גם בממשלה – יש לו את זה, והמשטרה אפילו לא חושבת להתחיל עם העניין הזה, כי היא עדיין לא מצליחה להרים את התוכנות המבצעיות שלה, בתחום המודיעין, החקירות וכן הלאה.

אריק יקואל: אנחנו לא מצליחים להיכנס לתוך פרויקט מרכב"ה של הממשלה.

קריאות: - - -

יצחק כהן: המימון הוא של המשטרה או של החשב הכללי?

קריאה: החשב הכללי.

אריק יקואל: ככל משרדי הממשלה, גם מאתנו הורידו מדי שנה מספר מיליונים מהתקציב לטובת פרויקט מרכב"ה, רק שכשגוף בא ליישם את פרויקט מרכב"ה זה בנוי ממספר חלקים.

אריק יקואל: יש את נושא התוכנה, שהיא כלל מערכתית, וההנחה שלא צריך אדפטציות – אי אפשר לקחת את זה, לשים את זה במשטרה ומייד זה עובד.

יצחק כהן: כן, אבל אתה שילמת על זה.

נסים דהן: יש התנתקות.

נסים דהן: לא מעניין אתכם שום דבר.

נסים דהן: אפילו אם יקצצו לממשלה ב- 100%, אתכם לא מעניין כלום.

נסים דהן: לא האזרחים ולא שום דבר.

נסים דהן: אתכם מעניינת רק ההתנתקות.

נסים דהן: אכפת לכם מהפשיעה?

נסים דהן: אכפת לכם מההתנתקות.

קריאות: - - -

אריק יקואל: יש שורה ארוכה של דברים שעשינו- צמצמנו פרויקטים טכנולוגיים.

אריק יקואל: קיצצנו במאות כלי רכב של המשטרה.

אריק יקואל: פערי ם בתחום הציוד של המשטרה –דובר על כך בוועדת אור וועדת לפיד.

אריק יקואל: אני מציע לוועדה לבוא ולבקר אצלנו ולראות את התשתיות של המשטרה.

אריק יקואל: תבואו לבקר אצלנו במטה מרחב ירקון.

אריק יקואל: על חלק מהמבנה מהנדס העיר הוציא צו פינוי.

אריק יקואל: אי אפשר להישאר בו.

אריק יקואל: אנחנו מהגורמים היחידים במדינה שעדיין נמצאים במבנים שהבריטים השאירו.

אריק יקואל: אני לא חושב שיש עוד גורם כזה.

אריק יקואל: מה שכבר התחיל המפכ"ל לומר – עשינו איזושהי תוכנית שצריכה להסתכל כמה שנים קדימה, ולנסות להוציא את המשטרה מהמצב שבו היא נמצאת.

אריק יקואל: הדרך הנכונה ביותר, היתה להגדיל את תקציב המשטרה, כי זה חשוב לחברה, לא למשטרה.

אריק יקואל: המצב שבו באוכלוסייה שהולכת וגדלה המשטרה יחסית הולכת וקטנה – הוא מצב לא נכון.

אריק יקואל: אבל היום אנחנו בעיניים מפוקחות, ורואים שזה לא הולך לקרות, אז הנחת המוצא בתקציב הזה היתה שבלי גיבוי של האוצר – איך עושים את הדברים יותר טוב.

אריק יקואל: איך עושים יותר טוב – אמרנו שאנחנו הולכים לשני כיוונים שעובדים במקביל, שאמורים להביא בסופו של דבר את התוצאה.

אריק יקואל: דבר ראשון זה ריסון תקציבי.

אריק יקואל: ריסון תקציבי עמוק.

אריק יקואל: כשאני אומר "ריסון תקציבי" אני אומר, למשל, זו אותה תשובה ללמה אנחנו לא מגייסים אנשים – זה לעצור גיוסים של אנשים, לפתוח פערים, לקצץ בכלי רכב, לעשות שורה ארוכה של פעילויות בתוך המשטרה, שפוגעות גם באנשים ובסוף גם באזרחים, ושבסופו של דבר תביא אותנו לאיזון, כי הרי במצב כזה שבו קיצצו בכמה שנים 460 מיליון שקל – צריך להתחיל לחתוך כדי להתאזן.

אריק יקואל: אחת הבעיות היא שבכל מקום שאתה נוגע ואומר – את זה אני מוריד, אז קופצים עליך כולם ושואלים למה דווקא פה.

אריק יקואל: אפילו כשהורדנו תפקידים של מדריכים בבתי הספר, שזה תפקיד בכלל של משרד החינוך, לא תפקיד של משטרת ישראל – הדרכת זה"ב – רק נגענו במספר המדריכות האלה, שבעבר היו מורות חיילות, כל העולם פתח פה על המשטרה למה החלטנו לגעת בזה.

אריק יקואל: כל דבר שנוגעים קמה צעקה : בזה- לא.

אריק יקואל: אבל בסוף אנחנו חייבים לעשות את זה, כי כך או כך צריכים להוריד 460 מיליון שקל.

אריק יקואל: האוצר הוריד את זה, היו החלטות ממשלה, ואנחנו צריכים להתכנס.

אריק יקואל: אז זה צעד אחד שאותו אנחנו עושים בצעדים מידיים וחדים.

אריק יקואל: מצד שני, נכנסנו לתוכנית שאי אפשר יהיה לממש אותה בשנה הבאה.

אריק יקואל: זו צריכה להיות תוכנית רב שנתית, שבסופו של דבר תצטרך להיות משטרה יותר קטנה במדינת ישראל, פחות שוטרים, פחות כלי רכב, פחות יכולות, אבל נצטרך לסדר את המשטרה אחרת.

אריק יקואל: נצטרך לקחת את המשטרה, להעביר אותה תהליך של רה-ארגון ולבנות משטרה אחרת, יותר קטנה.

ניסן סלומינסקי: זה מזכיר לי את ברק, כשהוא היה רמטכ"ל.

אריק יקואל: כן, רק שיש הבדל, בעוד שהאיומים החיצוניים אולי הולכים וקטנים, האיומים הפנימיים הולכים וגדלים.

אריק יקואל: אני לא צריך לדבר פה על הבעיות החברתיות שקיימות, אתם רואים אותם, ובחדר אחר פה מדברים על בעיות חברתיות שקיימות בחברה בין כל מיני פלגים.

אריק יקואל: אנחנו חברה מאד הטרוגנית.

אריק יקואל: מרכיבי החוסן הלאומי שלנו מורכבים מהרבה מאד דברים, חלק גדול מהם מטופלים על ידי משטרת ישראל.

יעקב ליצמן: אנחנו בסך הכל בפברואר – יש לך אומדן מה העלות של החודשיים האלה, מאז תחילת השנה, על הפרות סדר, מכל הסוגים?

אברהם-בייגה שוחט: זה לא עולה.

אברהם-בייגה שוחט: לא עושים דברים אחרים, פשוט מאד.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זו הפניה של מאות שוטרים.

קריאות: - - -

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: יש לזה שני סוגים של עלויות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: יש עלויות ישירות ויש עקיפות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: העלויות העקיפות זה מה שהוזכר כאן – זה שאנחנו לא עושים הרבה דברים אחרים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: בנוסף יש גם עלויות ישירות, וזה תלוי מה שאנחנו עושים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אנחנו עשינו, בזמנו, במאורעות אוקטובר, תמחור לעצמנו, כדי לדעת כמה זה עולה לנו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אז תמחרנו את זה במיליון שקל ליום.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: יום התפרעויות בקנה מידה גדול, עולה לנו מיליון שקל.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: במה זה כרוך?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: למה זה עולה לנו כסף?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: החל בהעלאת מסוקים לאוויר כדי לדעת מצב ולהפנות תנועה למקומות אחרים, המשך בזה שאנחנו שולחים כוחות תגבור, ואז הכוחות שמגיעים, נניח- מהצפון לירושלים, כמו שקורה עכשיו, צריך להלין אותם וכן הלאה.

יעקב ליצמן: היום יש ידיעה על גיוס 18,000 שוטרים לטובת ההתנתקות.

יעקב ליצמן: אני שואל- למשל, העלות הזו, ההפעלה כמו שאתם אומרים – יש עלות מעבר לרגיל?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: שם יש עלות של עשרות מיליונים - -

ניסן סלומינסקי: 340 מיליון שקל זה שום דבר.

אברהם-בייגה שוחט: - - -

אריק יקואל: במסגרת תקציב ההתנתקות ישבנו מול האוצר.

אריק יקואל: היו לנו דרישת שלא על כולן היתה לנו הסכמה עם האוצר.

אריק יקואל: במסגרת המשא ומתן שניהלנו עם האוצר, ואני חייב לומר ששני הצדדים היו ברמה של אי ודאות, אנחנו הגענו להסכם שהמשטרה תקבל 300 מיליון ועוד 70 מיליון יקבל צה"ל לטובת זה שהוא מפעיל את כוחותינו שם ברצועת עזה.

אריק יקואל: את כל העלויות של ההיסעים של הכוחות, ההלנות וכל מה שקשור ללוגיסטיקה של בערך 5,000 שוטרים כחולים וירוקים שיהיו ברצועה – זה בעצם כסף שהוא לא שלנו.

אריק יקואל: בעצם, למשטרה מגיע סדר גודל של 300 מיליון שקל, שכרוך, חלקו, בהצטיידות, וחלקו בעלויות האלה, שהיושב ראש מדבר עליהן.

אריק יקואל: אנחנו מעריכים את הלוגיסטיקה הזו בעשרות מיליוני שקלים.

אריק יקואל: להגיד עכשיו, ברגע זה, כמה בדיוק- יש לי קושי רב, כי אלה הנחות עבודה: כמה ימים, כמה אירועים – הפיזור של - -

ניסן סלומינסקי: יש גם הבדל אם זה במקום אחד או מפוזר בכל הארץ?

אריק יקואל: בוודאי.

אריק יקואל: ויש גם משמעות לאורך הזמן.

אריק יקואל: אם אפשר לנצל את הבמה הזו ולבקש להקל עלינו את החיים - - אז כמו שהתחלתי לומר, אנחנו פועלים במקביל בשתי חזיתות: אחת, צעדים מרסנים מידיים, והשניה – תוכנית ארוכת טווח שבסופו של דבר, ואני רוצה שזה יהיה מונח על השולחן ויהיה ברור מה אני אומר: בסופו של דבר תהיה משטרה יותר קטנה, יותר חלשה, עם פחות כוח אדם, פחות כלי רכב ופחות יכולות.

אריק יקואל: זה צריך להיות מונח על השולחן.

אריק יקואל: אמרנו.

אריק יקואל: המשמעות של הקיצוצים היא שתהיה משטרה יותר חלשה במדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אתה לא רואה ארגון שנותן יותר תפוקה, אלא ארגון מחדש שנותן פחות תפוקה ביותר תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: זה מה שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: חסר כסף.

ניסן סלומינסקי: זה אילוץ.

ניסן סלומינסקי: זה אילוץ, לא התייעלות.

הראל בלינדה: בלי הרה-ארגון הזה לא תהיה משטרה במדינת ישראל.

הראל בלינדה: צריך להגיד את זה.

קריאות: - - -

אריק יקואל: השאלה שנשאלה – ברור שכשעושים רה –ארגון תהיה גם התייעלות, אבל אי אפשר, בקיצוצים בהיקפים כאלה, להגיד שבסוף, אחרי התייעלות, אפשר להגיע ליותר.

אריק יקואל: אין דרך.

אריק יקואל: בסוף התהליך, במדינת ישראל, תהיה משטרה קטנה יותר וחלשה יותר, וזה לא עומד בהלימה עם זה שהבעיות של ביטחון הפנים ושל החוסן החברתי הולכות ומחמירות.

אריק יקואל: הסיכום של העקרונות שלנו עם האוצר לקראת התוכנית הרב שנתית הזו: קודם כל, אנחנו נוריד בשנת 2005 – אלף שוטרים ועוד 150 דגמי כלי רכב, ובשנת 2005, 2006 ו- 2007 עוד אלף ועוד כלי רכב - -

נסים דהן: פיטורין או פרישה מרצון?

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זה תלוי.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זה כבר עניין של הטכניקה, בסופו של דבר.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול להוריד אלף שוטרים ממשטרת ההגירה, למשל.

יעקב ליצמן: נכון?

יעקב ליצמן: מהיחידה הכלכלית – גם לא.

אריק יקואל: בכל מה שהאוצר מסתכל עלי בעיניים טובות אני לא יכול לגעת.

יעקב ליצמן: הוא אומר שהוא לא מתערב אצלך.

חיים אורון: הכל מעוות.

חיים אורון: עושים קיצוץ flat ומוסיפים מה שהם רוצים לפי שיקולי האוצר.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבטיח לכם דבר אחד: כולנו ביחד נשתדל להוסיף לכם כסף.

יעקב ליצמן: נשתדל.

יעקב ליצמן: אני לא יודע כמה שנצליח, אבל בהחלט נשתדל.

אריק יקואל: החלק של משטרת ישראל בקיצוצים, מעבר למה שמניתי קודם, הוא גם הקיצוצים בבסיס.

אריק יקואל: מעבר לזה היתה תוכנית 4 שנתית של הטיפול במגזר הערבי, בסדר גודל של 2 מיליארד שקל, בתוכם היו למשטרת ישראל 20 מיליון שקל.

אריק יקואל: התוכנית אז נבנתה בעיקרה, בקונספט שלה, על השקעה בתשתיות במגזר הערבי.

אריק יקואל: המשטרה, מה שהיא עשתה – היא פרסה מש"קים במגזר הערבי.

אריק יקואל: אני חושב שאין מחלוקת על זה שזו היתה דרך נכונה, והיחסים עם המגזר הערבי השתפרו פלאים.

אריק יקואל: אלא מה?

אריק יקואל: נגמרו ה- 4 שנים, נגמרה ההקצאה של האוצר, ובעצם אנחנו היום צריכים להוריד 20 מיליון שקל, ובמילים אחרות - - המציאות, נכון להיום, היא כזו שאנחנו לא יכולים להוריד את השירותים למגזר הערבי כי זה יתחיל תהליכים שאנחנו לא מעונינים בהם, והשפעתם שם היא חיובית.

אריק יקואל: לכן, בעצם, נוצר פה קיצוץ דה פקטו של 20 מיליון שקל נוספים על תקציב המשטרה מעבר למה שאמרתי קודם.

אריק יקואל: בנוסף לזה יש עוד קיצוץ של 4 מיליון שקל.

אריק יקואל: במספרים שאנחנו מדברים זה =זניח, אבל זה החלק שלנו.

אריק יקואל: מה האוצר עשה, מצד שני?

אריק יקואל: האוצר עשה בסך הכל 195 מיליון שקל שבהם רק 100 הם בבסיס.

אריק יקואל: זה בעצם ביטול קיצוץ.

אריק יקואל: כלומר – היה קיצוץ, הוחלט שלא יהיה קיצוץ והוא נשאר בבסיס.

אריק יקואל: זו תוספת לבסיס.

יעקב ליצמן: זה לא שייך להתנתקות.

אריק יקואל: לא.

אריק יקואל: אני גם אמרתי שההתנתקות היא סכום חד פעמי.

אריק יקואל: ועוד וספת של 700 קצינים שח"ם – חיילים בשירות המשטרה, שאנחנו ננסה לגייס.

אריק יקואל: גם זו סוגיה בפני עצמה, ואני לא רוצה להרחיב בה, אבל זה מה שקיבלנו מהאוצר.

חיים אורון: כמה כאלה יש עכשיו, במשטרה?

אריק יקואל: 1,350 בשיא.

קריאות: - - -

אריק יקואל: הם ב- 7,000.

יעקב ליצמן: שח"ם זה בעיקר חיילות, נכון?

אריק יקואל: כן, שוטרות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: צריך לקחת בחשבון את מה שנאמר, שבסך הכל זה לא שווה ערך לשוטר.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: זה איזשהו אילוץ שאנחנו חיים אתו, אבל הוא לא האידיאולוגיה שלנו, בסופו של דבר.

הראל בלינדה: - - ברמה יותר גבוהה ממה שהצבא היה מקצה להם עד היום, בחיילי חובה.

הראל בלינדה: הבעיה היא שהצבא היה מעביר למשטרה בדרך כלל את האנשים שהוא לא היה רוצה, נגיד זאת כך.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אם החקיקה היתה מאפשרת לנו להעסיק אותם במגוון תפקידים, אז היינו שמים אותם במשרדים, ומוציאים את השוטרים לשטח.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: מכיוון שהחקיקה מגבילה אותנו רק לתחומי הביטחון, בסופו של דבר הם נמצאים בשטח, בניידות, ולא נמצאים במשרדים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: לכן זה במידה מסוימת מוגבל.

יעקב ליצמן: ואין מה לעשות בזה, הראל?

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לאוצר.

חיים אורון: אי אפשר להפוך את צה"ל לשירות תעסוקה חובה.

נסים דהן: או שיפטרו אותם מהצבא, ויתנו את הכסף למשטרה, והיא תגייס אותם לפי האפשרויות שלה - - רק מה?

נסים דהן: כל העם צבא - - .

נסים דהן: תפטור אותם מחובת שירות צבאי ותן את הכסף למשטרה.

אריק יקואל: נשאלה פה השאלה, וזה השקף שמסביר למה לא גייסנו.

אריק יקואל: מה שאתם רואים למעלה – זה המשכורות שהאוצר מזרים.

אריק יקואל: למטה אתם רואים את המצבות – שאנחנו בלמנו את הגיוסים ואנשים פרשו ולא גייסנו.

אריק יקואל: זה הפער, נכון לסוף השנה.

ניסן סלומינסקי: האבסורד הגדול הוא שעל מיליון וחצי תושבים יש 43 אלף שוטרים, אצל הפלסטינים.

ניסן סלומינסקי: קוראים להם שוטרים.

ניסן סלומינסקי: על שישה מיליון – 19,000 שוטרים.

ניסן סלומינסקי: איפה הפרופורציות?

ניסן סלומינסקי: ואת ה- 43 אלף אנחנו הכתבנו להם.

חיים אורון: אתה יודע מי זה היה – בגין.

נסים דהן: האימונים זה עסק שלו.

נסים דהן: תן לו את האנשים והוא יעשה את העבודה.

אריק יקואל: עשינו שורה של צעדים מרסנים שפוגעים בתוך משטרת ישראל, במגמה להגיע לתוך אותו איזון שהזכרתי קודם.

אריק יקואל: אני חושב שהמסר הוא די ברור.

אריק יקואל: הפערים שאנחנו חייבים להשלים – הראשון הוא מסקנות ועדת אור.

אריק יקואל: ועדת אור צילמה מצב, וראתה שלמשטרה יש פערים גדולים מאד.

אריק יקואל: החל מפיקוד ושליטה, חפ"ק, טכנולוגיה, וכוח אדם, כמובן.

אריק יקואל: נעשתה שם עבודה גדולה מאד.

אריק יקואל: יש שם פערים עצומים.

אריק יקואל: חשבנו לעשות את זה בתוכנית רב שנתית.

אריק יקואל: אין שום סיכון - -

ניסן סלומינסקי: נתנו הערות בלי לתת כסף.

אריק יקואל: על המגזר בערבי דיברתי קודם, קיצוץ דה פקטו במגזר הערבי.

אריק יקואל: על לחימה בפשיעה החמורה – אתן דוגמה שתמחיש את העניין.

אריק יקואל: אנחנו מדברים על סדרי גודל באמת גדולים מאד.

אריק יקואל: אני חייב לומר שהפער בינינו לבין היריב הולך ומתעצם.

אריק יקואל: מדובר בצד השני בארגוני פשיעה עם הרבה כסף.

אריק יקואל: אני לא מדבר על קשרים וכל השאר, אני מדבר על יכולת כלכלית גבוהה מאד.

אריק יקואל: היכולת שלהם להשתמש באמצעים טכנולוגיים ש - - אותנו בקלות רבה מאד.

אריק יקואל: אם רוצים להילחם בדבר הזה, צריך להשקיע כסף.

אריק יקואל: תוכנית להגנת עדים זה רק דבר אחד - -

ניסן סלומינסקי: היחידה הכלכלית לא הוקמה לצורך זה?

אריק יקואל: לא, לא.

אריק יקואל: כמובן שפשיעה היא פשיעה, בגדול, וכל חתיכה שאתה פותר - - אבל היחידה הכלכלית יש לה 3 זרועות שעסוקות בתחומים אחרים.

אריק יקואל: אמרתי שאני אתן דוגמה למה הנושא של הלחימה בפשיעה החמורה דורש כסף.

אריק יקואל: זו דוגמה אחת קטנה.

אריק יקואל: זה כבר התפרסם בתקשורת, אני לא מספר פה דברים חדשים, שחלק גדול מהיכולת לעלות בסופו של דבר על הרוצחים היה באמצעות אמצעים טכנולוגיים, חלקם שלנו וחלקם לא.

אריק יקואל: עשינו שורה של דברים, כולל תמלולים, כולל מחקרי תקשורת – מי התקשר למי ומתי, ובסופו של דבר השקענו בעניין הזה, סדר גודל של מעל מיליון שקל, רק בפרשה הזו.

אריק יקואל: זה רק ממחיש שאם רוצים בסופו של דבר להגיע לצד השני, צריך להשקיע הרבה מאד כסף.

יעקב ליצמן: ואמרת שחלק מהטכנולוגיה היה לכם, וחלק – לא.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אני אגיד: כדי להגיע לפיענוח הפרשיה הזו, משטרת ישראל היתה זקוקה לשירותים של גופים אזרחיים, בין היתר – רשתות הסלולר והיא נדרשה לשלם 1.2 מיליון שקל כדי לקבל את היכולת שלה בכלים הטכנולוגיים.

יעקב ליצמן: כלומר- אם היה לך את הסכום הזה והיית משקיע אותו בטכנולוגיה, לא היית זקוק לשלם אותו לחברה סלולרית.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: כן.

אריק יקואל: היות ועניין הטכנולוגיה עלה פה, כרגע, אז אני אגיד מילה על טכנולוגיה: קודם כל אני כבר הראיתי את העוגה ואת חוסר היכולת שלנו להשקיע בטכנולוגיה כי אנחנו משקיעים בדברים אחרים.

אריק יקואל: בדקנו במקומות אחרים.

אריק יקואל: היחס של תקציב הטכנולוגיה בתוך התקציב הוא הרבה יותר גדול מאשר אצלנו.

אריק יקואל: אני חוזר ואומר: גם מה שכתוב אצלנו, מדובר בתקציב שרובו ככולו הולך לרשיונות אחזקה, במקום בהשקעה אמיתית בפיתוח טכנולוגי, מה שהופך את הבעיה ליותר חריפה.

קריאה: - - -

אריק יקואל: רק מפא"ת שנמצא, עם כמות המהנדסים – תבדקו כמה זה בצה"ל, כמה משקיעים בפיתוח הטכנולוגי, כמה אנשים, כמה מהנדסים.

אריק יקואל: אני לא אגיד פה שמות של יחידות – תבדקו כמה יש שם בטכנולוגיה.

אריק יקואל: לכן יש עליונות על הצד השני שם.

אריק יקואל: אצלנו זה לא קיים.

אריק יקואל: אין סיכוי.

אריק יקואל: אנחנו לא מגיעים לעליונות על הצד השני, אנחנו בנחיתות.

אריק יקואל: אין הרתעה, ואנחנו לא מצליחים לייצר הרתעה מול הצד השני.

אריק יקואל: אנחנו חייבים להשקיע בטכנולוגיה דווקא ובגלל שאנחנו מקטינים את המשטרה.

אריק יקואל: אם לא נשקיע בטכנולוגיה נהיה משטרה קטנה, חלשה וטיפשה.

אריק יקואל: אנחנו חייבים להשקיע כדי להיות יותר קטנים, אבל לפחות – יותר חכמים.

אריק יקואל: אין דרך אחרת.

אריק יקואל: אנחנו פרסנו את מה שיש לנו.

אריק יקואל: כרגע אנחנו עם תשתיות מחשוב וקשר שמגיעות לסוף הדרך.

אריק יקואל: אנחנו חייבים להשקיע ולהתקדם.

יעקב ליצמן: תשאיר לך פרק קטן על תאונות דרכים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעלות את זה.

אריק יקואל: אז צריך להציג כמה שקפים מוסתרים מהמצגת.

יעקב ליצמן: אתה יודע מה?

יעקב ליצמן: נשאיר את זה לאחר כך.

אריק יקואל: בשורה התחתונה – צריך 200 מיליון שקל לטכנולוגיה.

נסים דהן: תוך כמה זמן?

אריק יקואל: עכשיו, ב- 2005.

נסים דהן: אתה רוצה להדביק בשנה אחת את הפער שאתה מדבר עליו?

אריק יקואל: פער כזה אי אפשר להדביק בשנה.

אריק יקואל: לא התחלנו את זה עכשיו.

אריק יקואל: אנחנו, את סגירת הפער הטכנולוגי מבחינת התוכניות, מבחינת התחלת פרויקטים, התחלנו כבר לפני 5 שנים בערך.

אריק יקואל: יש היום שורה ארוכה של פרויקטים שאפשר אפילו להציג – בתחום החקירות, בתחום המודיעין, בשורה ארוכה של דברים.

אריק יקואל: אין לנו את היכולת לפרוס אותם, להציב אותם ולהפעיל אותם.

אריק יקואל: אין כסף לעשות את זה.

אריק יקואל: אם אתה שם 200 מיליון שקל - -

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: נשמע את השב"ס ואחר כך את האוצר.

יעקב גנות: מכובדיי.

יעקב גנות: כאיש משטרה לשעבר אני באמת מחייב את כל מה שהועלה פה.

יעקב גנות: אני מצטער מראש, אבל אני אצטרך להתייחס לפרוסת הלחם ולמים.

יעקב גנות: שלושה איומים מאיימים על שרות בתי הסוהר: ההסלמה בפשיעה מחמירה, מצב המתקנים והמצב בבתי הסוהר הביטחוניים.

יעקב גנות: אלה שלושת הדברים שמכתיבים, למעשה, את האג'נדה שלנו.

יעקב גנות: שירות בתי הסוהר מחזיקים היום ב- 25 מתקני כליאה, 19 אלף אסירים, 5,500 סוהרים, ותקציב של מיליארד ו- 400, פלוס מינום, שקלים.

יעקב גנות: הפריסה שלנו היא ב- 4 גושים- מצפון הארץ ועד דרומה.

יעקב גנות: הנושא הבסיסי – יחס אסיר לסוהר, אם במדינות העולם היחס הוא 1:1 כמעט, אצלנו היחס או 1:3.5.

יעקב גנות: אני רוצה להדגיש דבר מיוחד.

יעקב גנות: יחס כזה של 1:3.5 משמעותו סך הכל סוהרים פר אסירים, אבל אם אנחנו מורידים כ- 500 אנשי תפעול, שהם לא קיימים ברוב שירותי בתי הסוהר בעולם, היחס הוא 1:4, לעומת - -

יעקב ליצמן: למה הם לא קיימים בעולם?

יעקב גנות: מכיוון שברוב מדינות העולם לא משקיעים – לא בחינוך, לא בשיקום, לא בדת ולא בתעסוקה.

יעקב גנות: באים נטו להיות כלואים בין כתלי בתי הסוהר.

יעקב גנות: אצלנו משקיעים כ- 500 תקנים בתחום הזה, מה שלא קיים במקומות אחרים.

נסים דהן: אנשי סגל כולל אנשי מנהלה?

יעקב גנות: כן.

נסים דהן: תנטרל גם אנשי מנהלה.

יעקב גנות: לא, אני לא רוצה.

יעקב גנות: אנשי סג- אני מניח שיש בכל העולם, אבל אנשי טיפול אין בכל העולם, ואז אנחנו אומרים: היחס אצלנו, לעומת רוב מדינות העולם הוא 1:1 במקום 1:4.

יעקב גנות: אסירים.

יעקב גנות: ההרכב הוא כזה: כ-10,000 אסירים פליליים, 6,000 אסירים ביטחוניים, 2,300 עובדי שירות.

יעקב גנות: אני רוצה פה להדגיש: עובדי שירות זה אותם האסירים ששפוטים עד ½ שנה.

יעקב גנות: לדעתי זה פטנט ישראלי, הזול ביותר שקיים בעולם.

יעקב גנות: 2,300 אסירים, שפוטים עד ½ שנה מטופלים על ידי 23 אנשים.

נסים דהן: הם לא אסירים בפועל.

נסים דהן: הם בבית.

יעקב גנות: אמרתי, אבל הם שפוטים.

יעקב גנות: הדגשתי: שפוטים.

יעקב גנות: אבל אני רוצה להדגיש דבר נוסף: היום אנחנו נמצאים כאן, על הקו האדום.

יעקב גנות: יש לנו 2,300 אסירים.

יעקב גנות: יש לנו מספר מפקחים בגבול העליון, אנחנו לא יכולים לקלוט היום אפילו לא אסיר אחד נוסף.

יעקב גנות: אם מישהו כיום אמור להגיע אלינו לעבודות שירות, עד חצי שנה, המשמעות, מבחינתנו, היא להמתין עד שמישהו אחר ישתחרר.

יעקב גנות: אין ביכולתנו להמשיך ולקלוט, כי אין מי שיפקח עליהם.

יעקב גנות: השינויים שחלו בשירות בתי הסוהר:

יעקב גנות: אם בשנת 2000 היו באחריותנו כ- 9,300, בשנת 2005 יהיו לנו 16,000.

יעקב גנות: זה השינוי, שהוא 4% עליה.

יעקב גנות: אני מדגיש פה שהרוב זה שפוטים ועצורים ביטחוניים.

יעקב גנות: עובדי שירות – היו 700, עלינו ל- 2,300.

יעקב גנות: כאן נעצרנו.

יעקב גנות: מהיום אנחנו לא יכולים לקלוט אחד יותר, אלא אם כן כל מפקח מסוגל לפקח על כ- 100 עובדי שירות.

יעקב גנות: זה השירות הזול ביותר.

יעקב גנות: בית סוהר זה 500 שפוטים.

יעקב גנות: 500 שפוטים זה בממוצע 100-120 סוהרים.

יעקב גנות: כאן – 500 שפוטים מהסוג הזה – 5 אנשים.

יעקב גנות: אני אתן נתונים סטטיסטיים כדי שתבינו מה משמעות הטיפול באסירים – מאסר ראשון כ- 42%, מאסר שישי ומעלה – 13%.

יעקב גנות: 1,200 איש הם למעשה דיירים קבועים של שירות בתי הסוהר.

יעקב גנות: אורך מאסר : מאסר עולם –300.

יעקב גנות: מעל 15 שנה ומעלה – 540.

יעקב גנות: שפוטים למאסר עולם בישראל, לעומת מקומות אחרים בעולם – כאן מצבנו יחסית שווה ודומה ליתר מדינות העולם.

יעקב גנות: לגבי נשים – אם ברוב מדינות העולם, בממוצע, זה 5% נשים, סינגפור – 10%, במדינת ישראל הנתון הוא – 1,8%.

יעקב גנות: יש לנו במה להתגאות.

יעקב גנות: לקחתי שתי עבירות נבחרות – אלימות במשפחה.

יעקב גנות: רבותיי, אם אנחנו מנטרלים את האסירים הביטחוניים, אין שינוי גדול בשנים האחרונות אלא בתחומים מסוימים: בתחום אלימות במשפחה ועברייני מין – מ- 300 ל- 1000.

יעקב גנות: משמעות הדבר בעברייני מין – טיפול לא קונבנציונלי לעומת אסירים אחרים.

יעקב גנות: שיקום, טיפול בשיבוץ.

יעקב גנות: הם לא מקובלים בין כותלי בתי הסוהר, מנוצלים, מנודים, מוכים.

יעקב גנות: הם גורמים ומהווים עבורנו בעיה לא קטנה.

יעקב גנות: האסירים הביטחוניים – אם בשנת 2000 האסירים הביטחוניים היוו לנו כ- 800 איש, אנחנו מגיעים בשנת 2005 ל- 6,000.

יעקב גנות: הקפיצה הגדולה היא כאן.

יעקב גנות: בשנת 200 היתה תקופת האינתיפאדה.

יעקב גנות: רואים את מה שקה אצלנו.

יעקב גנות: מבחינת אורך מאסר – כ-1,200 נמצאים מעל 15 שנה - - -

חיים אורון: עברו מצה"ל אליכם?

חיים אורון: אז צה"ל היה כולא יותר אצלו ופחות אצלכם?

חיים אורון: הקפיצה היא בין השאר כי אתם קולטים יותר?

יעקב גנות: לא, לא.

יעקב גנות: בסך הכל רק עכשיו קלטנו.

יעקב גנות: אנחנו בנינו בתי סוהר.

יעקב גנות: נבנו בתי סוהר בשנתיים האחרונות כדי לקלוט יותר - - .

יעקב גנות: צה"ל לא סגר אף בית סוהר.

יעקב גנות: רק עכשיו העברנו את כלא מגידו אלינו, אבל קציעות, מגידו - - -

ניסן סלומינסקי: האסירים האלה היו קודם בצה"ל - - ?

יעקב גנות: לא.

יעקב גנות: תוספת נטו.

יעקב גנות: עליה דרסטית במספר האסירים הביטחוניים.

יעקב גנות: מאסרי עולם – אנחנו מחזיקים כ- 600 אסירים שפוטים למאסרי עולם – במצטבר, יותר מ-2,000 מאסרי עולם.

יעקב גנות: המשמעות היא 4 מאסרי עולם לכל שפוט כזה.

יעקב גנות: אני אומר פה שאנחנו צריכים להצדיע לאותם הסוהרים, לא לי, אלא להם, שבאגפים של 120 שפוטים יש בממוצע 30-40 שפוטי עולם שאין להם מה להפסיד.

יעקב גנות: הסוהרים לא חמושים, עם משכורת של 4,000 שקל, מטפלים בשפוטים שבממוצע כל אחד מהם שפוט ל- 4 מאסרי עולם.

יעקב גנות: אני מדבר על אסירים ביטחוניים, בלבד.

יעקב גנות: מרחב מחייה – אם יש נושא שאנחנו צריכים להתבייש בו הוא לגבי מרחב המחייה.

יעקב גנות: תראו איפה מקומנו לעומת רוב מדינות העולם.

יעקב גנות: אנחנו לא רוצים להיות ספרד, לא רוצים להיות הולנד.

יעקב גנות: אנחנו רוצים להידמות למדינות המערב.

יעקב גנות: תסתכלו מה מצבנו, בשקף שלפניכם.

יעקב גנות: זה הממוצע לעומת מה שקורה אצלנו.

יעקב גנות: יש בתי סוהר במדינת ישראל שמרחב המחיה בהם הוא 1,8 מטר.

יעקב גנות: אני לא רוצה לומר, כדי לא להרגיז את הפורום הזה, אבל זה סדר גודל של 1,80 על 1,80 מטר.

יעקב גנות: זה מה שקורה אצלנו, לצערי, בשנת 2005.

יעקב גנות: אסירים על הרצפה – נכון שבג"ץ קבע שאין להלין עצורים על הרצפה, אבל שפוטים, לצערי, או לשמחתי – כן.

יעקב גנות: נכון לחודש הזה, כ- 400 שנים על הרצפה, בתחילת שנת 2005.

יעקב גנות: למעשה, יש לנו בית סוהר אחד שישנים בו על הרצפה, ובית סוהר אחר – בתנועה.

יעקב גנות: שני בתי סוהר שאין בהם מיטות, ושבכל לילה אנחנו מעבירים ממקום למקום, בממוצע, בין 700 ל-900 אסירים.

יעקב גנות: מה מבנה התקציב שלנו, לצערי?

יעקב גנות: תקציב שירות בתי הסוהר, נכון להיום, מתחלק כך: שכר: 57%, גמלאות- 16%, קניות – 20%, פיתוח – 1,6%.

יעקב גנות: תקציב הקניות שלנו הוא מעבר לסגור.

יעקב גנות: תקציב הקניות שלנו, נכון להיום – אנחנו כבר לא יכולים לקצץ עוד 2 פרוסות לחם, אנחנו לא יכולים להגיע למצב שיקלחו פחות, אנחנו לא יכולים להשתמש בפחות חשמל, אבל מה שכן – אנחנו כבר לא מסוגלים לשלם את הארנונה.

יעקב גנות: רק לפני שבוע ימים, בביקור אצל שר הפנים, הוא הבטיח לנו שהוא יבדוק את נושא הארנונה, מכיוון שיש רשויות מקומיות שמנסות להטיל עלינו ארנונה של משרדים.

יעקב גנות: האם אפשר לקורא לתאי המצער – משרדים?

יעקב גנות: סוכם עם השר שהנושא הזה לא יקרה.

יעקב גנות: בסיכום שקיבלתי הבוקר, יש התעלמות מוחלטת מההחלטה.

יעקב גנות: שכחו להכניס את הסעיף שעירית אשקלון, נכון להיום, רוצה להפוך את בית הסוהר באשקלון למבנה משרדים.

יעקב גנות: המשמעות היא עוד 2,5 מיליון שקל הכנסה במסגרת הארנונה.

יעקב גנות: מבחינתנו זה לא קריסה, זה סגירת אגפים, כי אנחנו לא מסוגלים לשלם.

אברהם-בייגה שוחט: כמה משלמים מתקני כליאה, שליש?

יעקב גנות: מתקני כליאה מקבלים הנחה של 40%, כאשר צה"ל מקבל הנחה של 70%.

נסים דהן: לא ביישובי עולים.

יעקב גנות: לא ביישובי עולים.

יעקב גנות: לא ברמלה, ש-50% מבתי הסוהר שלנו הם באזור רמלה.

יעקב גנות: שם אנחנו משלמים מלא.

יעקב גנות: אבל – אשקלון, רוצים להפוך את בית הסוהר אשקלון למבנה משרדים, להפוך אותו לתאים – משרדים.

יעקב גנות: המשמעות היא כ- 2.5 מיליון.

יעקב גנות: זה בדיוק מה שאנחנו הורדנו מהלחם של האסירים.

יעקב גנות: האסירים הם, למעשה, הראי של החברה.

יעקב גנות: אם יש אנשים מסכנים, אומללים ומנודים זה אותם האסירים.

יעקב גנות: אני לא מסוגל להוריד להם יותר לחם.

נסים דהן: עם כל הכבוד, הרשויות צודקות.

יעקב ליצמן: אם הם לא ישלמו – יסגרו אותם?

נסים דהן: אבל זו לא בעיה של הרשויות.

נסים דהן: המדינה לא יכולה להתפרנס על חשבון הרשויות.

יעקב ליצמן: אני אציע להם לשלם ארנונה ברגע שגם כל משרדי הממשלה, עם כל האגפים, ישלמו ארנונה.

יעקב ליצמן: ברגע שהם יתחילו לשלם ארנונה, גם הם יתחילו.

נסים דהן: - - -

יעקב גנות: לא יעלה על הדעת.

יעקב גנות: לכל תעלול הרי יש גבול.

יעקב גנות: לא יעלה על הדעת לקרוא לתא מאסר "משרד".

יעקב גנות: על זה אני מקווה שאין ויכוח.

יעקב גנות: תראו מה שקרה עם התקציב של שירות בתי הסוהר.

יעקב גנות: בשלושת החודשים האחרונים התקציב שלנו קטן ב- 100 מיליון שקל, כאשר כל זה מתקציב קניות ופיתוח.

יעקב גנות: מה שקרה זה 100 מיליון שקל, וזה לא מתוך מיליארד, אלא מתוך 370 מיליון שקל.

יעקב גנות: יש להוסיף פה עוד את התקציב האחרון של ה- 15 מיליון, בעצם אנחנו לא מסוגלים לשלם יותר על הנושאים הבסיסיים.

יעקב גנות: התייקרויות – דוגמה של התייקרויות – לקחתי שלוש דוגמאות:

יעקב גנות: הלחם התייקר בשנה האחרונה ב- 27%, דלק- 30%, מים וחשמל – 5%.

יעקב גנות: אני אפילו פוחד, ידיי רועדות לרשום את הארנונה.

יעקב גנות: תראו את המשמעות.

יעקב גנות: נושאים מינימליים – אלה נושאים שחייבים לקבל תשובה.

יעקב גנות: ההיערכות המבצעית בשב"ס – יש סוהרים שהחימוש היחיד שיש להם זה חגור.

יעקב גנות: לא קיבלנו כלום כדי שנוכל לצייד בהצטיידות מינימלית את הסוהרים.

יעקב גנות: רבותיי, אלה הדברים המינימליים שאנו רואים.

יעקב גנות: היערכות מבצעית – טיפול במאוימים.

יעקב גנות: כולם מדברים על הטיפול במאוימים.

יעקב גנות: הצגנו לראש הממשלה, במסגרת המלחמה במשפחות הפשע, תוכנית.

יעקב גנות: כולם ראו אותה.

יעקב גנות: קיבלו אותה, לא אישרו אותה.

יעקב גנות: מזה לא יצא לנו שום דבר.

יעקב גנות: אבל הסוהרים שלנו מאוימים.

יעקב גנות: הקצינים שלנו מאובטחים על חשבון הסוהרים שמאבטחים את בתי הסוהר.

יעקב גנות: 50% מראשי הפשע, ממשפחות הפשע – יושבים בבתי הסוהר.

יעקב גנות: אם לא נוכל לתת מענה מבצעי להבטחת אותם הסוהרים, מחר בבוקר הם ישתלטו על בתי הסוהר.

יעקב גנות: תשתיות ומבנים – צדק המפכ"ל כאשר הדגיש את הטייגרים.

יעקב גנות: אנחנו מחזיקים מטבחים מלפני 80 שנה במתקנים שנבנו לפני 80 שנה.

יעקב גנות: אלה מתקנים שבהם החולדות עושות מסדרי בוקר.

אברהם-בייגה שוחט: מה עם המכרז של ה- PFI הוא עוד קיים?

יעקב גנות: ב- 2008, בעזרת השם.

אברהם-בייגה שוחט: ב- 2008 זה יושלם?

יעקב גנות: זה אמור לתת מענה ב- 2008 לאסירים עם תקופות מאסר מזעריות.

יעקב גנות: זה לא יהיה תחליף למה שאנחנו מציגים פה.

יעקב גנות: התכנון הוא ל- 800 מקומות.

אברהם-בייגה שוחט: יש כבר זכיין?

יעקב גנות: לא.

אסף רגב: תוך 3 חודשים אמורים לקבל את ההצעות.

אברהם-בייגה שוחט: זה גם בניה וגם הפעלה?

אסף רגב: כן, הכל.

אברהם-בייגה שוחט: איפה זה הולך להיות מופעל?

יעקב גנות: בבאר שבע, על יד מתחם "אשל".

אברהם-בייגה שוחט: 800 מקומות זה לא עניין זניח.

יעקב גנות: כן, אבל אל תשכח, אדוני, שלפי התכנון, משטרת ישראל, על פי התכנון, נכון להיום – המשטרה לא אמורה לקבל עד 2008 אף מתקן כליאה, אף מקום, כאשר היא חייבת, לדעתי, לקבל.

אברהם-בייגה שוחט: אין ברירה, צריך לשחרר עוד אסירים פלשתינים.

גדעון עזרא: בשחרור של הפלשתינים, מי שייהנה מזה בראש ובראשונה זה צה"ל, משום שהוא מחזיק חלק גדול מאד מהאסירים - -

אברהם-בייגה שוחט: צריך לעשות איזה trade-off.

גדעון עזרא: צה"ל לא יישאר לעולם ועד כלאי.

גדעון עזרא: היום הוא עדיין מחזיק, לפי דעתי – סדר גודל של 1,500-2,000 כלואים ביטחוניים.

אברהם-בייגה שוחט: עכשיו, בשחרור האחרון יצאו גם מאצלכם?

יעקב גנות: כן.

יעקב גנות: 40.

יעקב גנות: דרישות נוספות לתקציב – יחידת "נחשון" לא תוקצבה.

יעקב גנות: אנחנו בונים, פותחים ומוסיפים מקומות כליאה, אבל יחידת הליוויים לא תוקצבה.

יעקב גנות: לא התווספו לה, אלא השנה הזו, לראשונה, 30 תקנים.

יעקב גנות: הפשיעה המחמירה – מתוך 120 מיליון שראש הממשלה ראה ושמע – נשארנו עם המצגת.

יעקב גנות: התייקרויות ללא גיבוי – אפס.

יעקב גנות: שכר, כפי שבמשטרת ישראל – מצבנו כפי שהיה, ללא שום גיבוי.

אברהם-בייגה שוחט: עניין הלימודים בלטביה זה 70 מיליון?

קריאה: 280 מיליון.

אריק יקואל: 280 מיליון חד פעמי, ועוד – 70 מיליון שנתי.

יעקב ליצמן: יש ערעור, עדיין.

אברהם-בייגה שוחט: לא, אין ערעור.

אברהם-בייגה שוחט: היועץ המשפטי פסק שעוברים אחד – אחד.

יעקב ליצמן: נאמר בעיתונות שיורידו המון.

אברהם-בייגה שוחט: ברור, כי לא למדו שם.

יעקב גנות: אם אנחנו היום לא נקבל כאן מענה, כאן ועכשיו, על 3-4 דברים מינימליים, אני מודיע כרגע באיזה תחומים נצטרך לפגוע: תוכניות שיקום האסיר.

יעקב גנות: כל נושא הגמילה מסמים, גמילה מאלכוהול, אלימות במשפחה – ייפגעו בצורה דרסטית, מפני שזה לא במנדט שלנו.

יעקב גנות: אם לא נקבל היום מענה, עכשיו, אין לי ברירה.

יעקב גנות: אני, בלחם לא יכול לפגוע יותר, במים – לא, וגם לא בחשמל.

יעקב גנות: הנושא השני – תוכניות שיקום תורני.

יעקב גנות: צר לי.

יעקב גנות: כל נושא בד"ץ - איש אחד עולה לנו כ- 10 אסירים.

יעקב גנות: מנה בהכשר בד"ץ עולה לנו פי 10 יותר.

אברהם-בייגה שוחט: אל תגיד את זה פה.

נסים דהן: למה?

נסים דהן: הוא יכול להגיד.

נסים דהן: לא לחינם זה נאמר כאן.

יעקב גנות: צמצום בתוכניות הכשרה – הנושא יפגע באסירים ובחברה.

יעקב גנות: אלו 4 הנושאים.

יעקב גנות: לגבי ההתנתקות – שירות בתי הסוהר סיכם היום עם משרד האוצר שאנחנו עומדים במסגרת ההיערכות שלנו לשדרג 900 מקומות כליאה לטובת ההתנתקות.

יעקב גנות: נעשה את הכל כדי שהפגיעה במסגרת המבצע תהיה מינימלית, הן בשפוטים ועצורים שלנו, והן בעצירים במסגרת ההתנתקות.

יעקב ליצמן: תודה רבה לכם.

יעקב ליצמן: אחרי כתב אישום כזה חמור אני אתן לנציג האוצר לענות.

הראל בלינדה: כמה מילים על שב"ס.

הראל בלינדה: שירות בתי הסוהר, זה טבעי, מציג בפני הפורום הזה אל המצוקות שלו ואת הבעיות שיש לנו ולכם, וכמו שעבר כל תקציב המדינה – גם שירות בתי הסוהר עבר קיצוצים כבדים בשנתיים-שלוש האחרונות.

הראל בלינדה: אני לא אפרט פה את האילוצים שהכריחו את הממשלה לעשות את הקיצוצים האלה.

נסים דהן: הכל בלוף.

נסים דהן: הקיצוצים היו בלוף.

יעקב ליצמן: אני לא מסכים לשום הערות.

הראל בלינדה: מה שבכל זאת חשוב לי לציין – ששירות בתי הסוהר, ואני אגיד גם כמה מלים על המשטרה –קיבלו, במקביל, תוספות תקציב לא קטנות.

הראל בלינדה: בסופו של דבר תסתכלו על הספר ותראו ששירות בתי הסוהר גדל, גם במעבר בין 2004 ל- 2005.

הראל בלינדה: ראשית, ניתנו תוספות של מקומות כליאה, כיוון שזה בראש סדר העדיפויות של שירות בתי הסוהר, כפי שהוצג לנו – ניתנו תוספות משמעותיות מאד על מנת לייצר מקומות כליאה, בראש ובראשונה – לאסירים ביטחוניים, שוב, מתוך זה שאלה הן סדרי העדיפויות שהוצגו על ידי המערכת.

הראל בלינדה: ניתנו לעניין הזה עשרות מיליוני שקלים.

הראל בלינדה: אני רוצה לומר שאנחנו נכנסנו לתוכנית רב שנתית לתוספת מקומות כליאה, שב 3-4 השנים הקרובות תעלה קרוב ל- ½ מיליארד שקל.

הראל בלינדה: כאמור- זו תוספת למקומות כליאה לאסירים, בעיקר ביטחוניים.

הראל בלינדה: בנוסף, במסגרת הסיכום שהזכיר הנציב על תוכנית ההתנתקות, גם סוכם על תוספת מקומות כליאה לאסירים פליליים, החל מ- 2006 או מסוף המהלך הזה, בשנים הבאות.

הראל בלינדה: הנציב הראה את הגרף של הגידול במקומות הכליאה.

הראל בלינדה: אנחנו רודפים אחרי הזנב של עצמנו במקומות כליאה.

הראל בלינדה: מדינת ישראל מגדילה את מקומות הכליאה שלה בשנים האחרונות באופן דרמטי, שוב – בעיקר לאסירים ביטחוניים.

הראל בלינדה: מקומות הכליאה האלה מתמלאים, ואנחנו נדרשים לייצר עוד, ולדבר הזה יש עלויות תקציביות כבדות.

הראל בלינדה: אנחנו עושים את המאמצים להתמודד אתם.

הראל בלינדה: אני חושב שהתמודדנו אתם.

יעקב ליצמן: השאלה היא האם זה על חשבון השוטף?

יעקב ליצמן: אם זה כך – אתה הורס את השוטף.

הראל בלינדה: לכל תוספת כזו של מקומות כליאה, שירות בתי הסוהר קיבל תוספת תקציב ייעודית, וכמו שאמרתי – בעשרות מיליוני שקלים.

הראל בלינדה: זה נכון שבשנים האחרונות, כל תקציב המדינה עבר דיאטה חריפה.

הראל בלינדה: אתם מכירים את זה היטב.

הראל בלינדה: ובמסגרת הזו, גם התקציבים האלה נדרשו להתייעלות שלהם.

הראל בלינדה: עוד כמה דברים – הנציב העיר על הפערים שיש לו ב- 2005, אבל אני מזכיר שבמסגרת הסיכום ל- 2005 ניתנו תוספות לרכש והצטיידות, ניתנו תוספות למחשוב, ניתנה תוספת תקציב להקמה של יחידת "נחשון" – 5 מיליון שקל, למחשוב – 12 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: לדעתי, אם העלאת מחיר המים תיכנס לתוקף – ואני רוצה לקוות שלו – אם יתבצע מה שכתוב בחוק ההסדרים, לשירות בתי הסוהר יצטרכו להוסיף עוד 4-5 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: לא עשיתי חשבון מדויק.

יעקב ליצמן: אני מדבר על מה שיש כרגע בצנרת בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: אנחנו נגד זה.

אברהם-בייגה שוחט: אין להם בשב"ס בריכות שחיה.

אברהם-בייגה שוחט: על מה הם מוצאים סכום כזה במים?

יצחק כהן: הם מאכסנים 18,000 איש.

יעקב ליצמן: מדברים על העלאה רצינית של המים – ב-20%.

חיים אורון: הגזמת קצת, אבל לא חשוב.

חיים אורון: הדוגמה טובה.

יעקב ליצמן: אני מדבר על מה שדובר כאן ביום רביעי שעבר.

יעקב ליצמן: ביום רביעי דובר על החקלאות, ודיבר נציב המים, ודובר כאן על העלאה של המים.

הראל בלינדה: אין שום ספק שברור שהיה יכול להיות יותר טוב אם היינו יכולים להקצות עוד סכומים ניכרים למערכות האלה.

הראל בלינדה: אין שום ספק.

הראל בלינדה: אני חושב שהדברים הוצגו בהחלט ביושר, גם על ידי המפכ"ל וגם על ידי ראש אג"ת של המשטרה.

הראל בלינדה: המשטרה היגיעה למצב שאם לא היה נעשה מהלך משמעותי בתוך מבנה התקציב שלה, היינו קרובים מאד למצב שבו המשטרה היתה עומדת.

הראל בלינדה: למשטרה היתה מערכת, שכתוצאה מדברים שנעשו בשנים האחרונות, מטעמנו, כתוצאה מניהול סדר העדיפויות של המערכת - -

נסים דהן: ושרון בתקופה הזו אמר להם: תפסיקו לבכות ותתחילו לעבוד.

הראל בלינדה: סדר העדיפויות של המשטרה בשנים האחרונות, עד לפני כשנה היה שבראש ובראשונה המשטרה רצתה תוספת של כוח אדם.

הראל בלינדה: היא הגיעה למצב שבו התקציב היה באופן משמעותי לא מאוזן.

הראל בלינדה: היחס בין תקציב השכר לבין תקציב הקניות וההצטיידות היה יחס שאי אפשר להמשיך אתו לאורך זמן.

הראל בלינדה: נדרש מהלך משמעותי בתחום הזה.

הראל בלינדה: אנחנו שמחנו מאד לראות שגם המפכ"ל שהיה אז חדש וגם השר לביטחון פנים הקודם, וגם הנוכחי, להבנתי, נכנסו לתוכנית הזו מתוך הבנה שחייבים לבצע אותה, חייבים לעשות מהלך כזה שמצד אחד יאפשר למשטרה להמשיך לתפקד במסגרת היכולות ובמסגרת המשאבים שהמשטרה מסוגלת להעמיד לרשותה, ומהצד השני לאפשר להפנות משאבים לטכנולוגיה, להצטיידות, לדברים שמשטרה בשנות ה- 200 צריכה לראות אותם.

הראל בלינדה: גובשה, בהסכמה, יחד עם האוצר, תוכנית הבראה.

הראל בלינדה: זו תוכנית הבראה ממש, שבלעדיה המשטרה ב- 2006 לא היתה מסוגלת לבצע את תפקידיה.

הראל בלינדה: זו ממש תוכנית נדרשת, שבאה לשנות את האיזון, ולאפשר הסטה של משאבים משכר וכוח אדם לנושאים של הצטיידות, טכנולוגיה וקניות.

הראל בלינדה: לתוכנית הזו אנחנו נרתמנו, וזה גם הוצג פה, בתוספת של 195 מיליון שקלים בתקציב 2005 ואני מקווה מאד שהתוכנית הזו תוביל את המשטרה לעמידה על רגליים איתנות בשנים הבאות.

הראל בלינדה: זו תוכנית שמצד אחד מצמצמת בכוח האדם – 1000 שוטרים ב-2005 ועוד 1000 ב- 2006 ו-2007, ומהצד השני יש תוספת תקציב מהאוצר לקניות והצטיידות של המשטרה.

הראל בלינדה: זו תוכנית שאני מקווה שתאפשר למשטרה לעמוד על הרגליים, גם ב-2005 וגם בשנים הבאות.

יעקב ליצמן: כמה אתה מוסיף לטכנולוגיה?

יעקב ליצמן: לא אמרת.

הראל בלינדה: קודם כל אמרתי שאני מוסיף 195 מיליון למשטרה - -

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: כמה אתה מוסיף לטכנולוגיה?

יעקב ליצמן: בוועדת הכספים כאן, על כל חלקי הבית – יש הסכמה שצריך להוסיף לטכנולוגיה.

יעקב ליצמן: כמה אתה מוסיף לנושא?

קריאות: - - -

הראל בלינדה: הבנתי את השאלה, תרשה לי לא לענות עליה עכשיו.

יעקב ליצמן: או.

יעקב ליצמן: קיי.

יעקב ליצמן: בסוף היום.

הראל בלינדה: עוד מילה, אם תרצו- על ההתנתקות: על ההתנתקות סוכם עם המשטרה לפני מספר ימים.

הראל בלינדה: אני מקווה שתוכנית ההבראה תצא לדרך.

יעקב ליצמן: אין צורך.

יעקב ליצמן: אחרי שאתה מטיל משימה כזו, תוכנית התנתקות, אתה רוצה עוד הבראה?

הראל בלינדה: קודם כל – כן, ודבר שני, לא שמעתי מהמשטרה שאי אפשר לעשות את ההבראה אם עושים את ההתנתקות.

הראל בלינדה: אנחנו חושבים שצריך לעשות את תוכנית ההבראה.

הראל בלינדה: לתוכנית ההתנתקות הסכמנו על 370 מיליון שקל למשטרה.

הראל בלינדה: מתוכם – 70 מיליון שקל לשירותים - -

יעקב ליצמן: הוא אמר שמגייסים שוטרים.

הראל בלינדה: לתקופה מוגבלת.

ניסן סלומינסקי: הוא מגייס זמניים.

הראל בלינדה: 370 מיליון שקל למשטרה, מתוך זה 70 מיליון שקל לשירותים שהמשטרה תקנה בסופו של דבר מהצבא – לוגיסטיקה, מזון וכן הלאה, עוד כ- 19 מיליון שקל שסיכמנו עם שירות בתי הסוהר לטובת 900 מקומות כליאה שיועמדו לעניין הזה.

יעקב ליצמן: יש עוד דבר שלא התייחסת אליו – צי הרכב של המשטרה, שעבר את מספר הק"מ - -

משה גפני: לא הבנתי: כמה עולה ההתנתקות מבחינת המשטרה?

הראל בלינדה: אנחנו סיכמנו עם המשטרה על תוספת של 370 מיליון, ולשירות בתי הסוהר – 19 מיליון שקל.

הראל בלינדה: לגבי צי הרכב – הרכב הוא החלק המרכזי בבעיה שהוצגה כאן של תקציב הקניות של המשטרה.

הראל בלינדה: אני חושב שתוכנית ההבראה מיועדת, בין השאר, לפתור את הבעיה הזו.

הראל בלינדה: זו בעיה שחייבים לתת לה פתרון.

חיים אורון: אני רוצה לומר שאני יושב פה כבר הרבה שנים, וסדרת הישיבות על התקציב נעשית יותר ויותר עצובה.

חיים אורון: אנחנו מקבלים את התוצאות של המדיניות של שלושת השנים האחרונות.

חיים אורון: אין פה שום הפתעה.

חיים אורון: החלטתם שהמשטרה תהיה יותר קטנה, שכרגע תהיה טיפה יותר יעילה, במציאות שכל אחד מבין שעקומת הגדילה של הפשיעה בארץ עוד תגדל בשנים הבאות- וזאת למה?

חיים אורון: זו הסוציולוגיה, זו התרבות וזו המציאות הכלכלית.

חיים אורון: לצערי אני אומר את זה, ולא צריך לעשות שום מחקר אסטרטגי.

חיים אורון: זה מה שקורה בעולם, וזה מה שקורה בארץ, ולצערי, בארץ, בכמה תחומים – יותר מאשר בעולם.

חיים אורון: אז מה אמרתם, שהגעתם עם המשטרה להסכמות.

חיים אורון: בסדר גמור.

חיים אורון: שאנחנו יודעים לעשות פחות, למה?

חיים אורון: כי המשכורות גדלו ואין רכבים.

הראל בלינדה: כוח האדם גדל, לא?

חיים אורון: אמר את זה פה אריק יקואל.

חיים אורון: המפכ"ל לא אמר את זה, כי אני מתאר לעצמי שזה לא על דעתו.

חיים אורון: אני רוצה שיהיה כתוב בפרוטוקול: כאשר תיושם תוכנית ההבראה הזו, תהיה משטרה יותר קטנה, ויותר חלשה.

חיים אורון: אני שואל את עצמנו: האם אנחנו חושבים שב- 2005, לקראת 2006 ו- 2007 צריך משטרה יותר חלשה ויותר קטנה?

חיים אורון: עזבו מההתנתקות.

חיים אורון: אני בעד ההתנתקות, אבל נגיד שאין פה התנתקות.

חיים אורון: תהיה פחות פשיעה?

חיים אורון: אז מה המשמעות של הקיצוצים האלה?

חיים אורון: היינו בשלוש שנים קשות.

חיים אורון: קיצצנו.

חיים אורון: החלטנו לקצץ כי אנחנו רוצים משטרה קטנה.

חיים אורון: יש כסף, בתקציב המדינה יש כסף, לא לטכנולוגיה.

חיים אורון: אנחנו מחרתיים נדון איך מורידים 3.5 מיליארד שקל מהמעסיקים.

חיים אורון: אל תורידו אותם בשנה.

חיים אורון: למה מורידים אותם בשנה?

חיים אורון: כי זו האידיאולוגיה.

אברהם-בייגה שוחט: השנה זה 700.

חיים אורון: ובשלוש שנים זה 3.5 מיליארד.

חיים אורון: מספרים לנו על עלות הלחם.

חיים אורון: לאסיר מגיע כל העונש אבל יש איזושהי הבנה בחברה המודרנית איך מתנהגים עם אסירים.

חיים אורון: אז שמעתי פה שלוש פעמים שהלחם עלה ב- 27%.

חיים אורון: אני מקווה שהם לא אוכלים רק לחם ומרגרינה יבשה.

חיים אורון: הראו פה את שיעורי הכליאה, ואת המספרים.

חיים אורון: כל שנה אנחנו רואים אותם מחדש.

חיים אורון: אז אלוהים אדירים, שיבוא פעם שר האוצר, אני כבר אומר את זה אלף פעמים: אני רוצה להשתוות לעוד כמה עקומות בעולם.

חיים אורון: לא רק בעניין הגירעון.

חיים אורון: בואו נראה פעם את עקומת האסירים, עקומת השוטרים, עקומת הלמידה ועקומות אחרות.

חיים אורון: לכן הוויכוח, בעיניי, הוא לא על הטכנולוגיה.

חיים אורון: היה אתמול דיון על האבטלה.

חיים אורון: ביום חמישי יהיה דיון על הבריאות.

חיים אורון: מחר יהיה דיון על משרד הפנים.

חיים אורון: אנחנו בתוך קטסטרופה ברשויות המקומיות, למרות כל מה שהיה לפני כמה חודשים.

חיים אורון: אז עזוב אותי מעניין ההתנתקות.

חיים אורון: לא על זה הביקורת.

חיים אורון: לא זו הבעיה עכשיו.

חיים אורון: השאלה היא מעבר לזה.

חיים אורון: גם כל הפטנט הזה – אם מקימים עכשיו עוד משטרה אחת לאכיפה בנגב.

חיים אורון: המפכ"ל מכיר את הסיפור.

חיים אורון: אכיפה בנגב בבנייה.

חיים אורון: לא יהרסו בית אחד בנגב, אני אומר לך, אדוני המפכ"ל.

חיים אורון: למה לא? כי זה כמו משטרה כלכלית.

חיים אורון: עושים קיצוצי flat, נותנים להם תקציבים יעודיים למה שאתם רוצים אותם, הם לא מצליחים להחליט על סדרי עדיפויות.

חיים אורון: בשביל זה יהיה כסף כי ראש הממשלה רוצה לאגם תקציבים לאכיפה בנגב.

חיים אורון: עד שלא יתעסקו עם הבדואים ברצינות לא תהיה אכיפה בנגב.

חיים אורון: לכן קיצוצי ה- flat יילכו לקניות.

חיים אורון: בכל המשרדים הקיצוצים האלה הולכים לקניות.

חיים אורון: כל פעם, כל שר שמופיע פה מסביר לנו את זה, אחרי שהוא הצביע בעד התקציב הממשלה, בא לכאן ומסביר לנו שעם התקציב הזה אי אפשר לחיות.

חיים אורון: אז דבר אחד תעשו – אל תספרו למדינה שאתם הולכים לעשות תוכנית הבראה במשטרה.

חיים אורון: זו לא תוכנית הבראה.

חיים אורון: זו תוכנית הקטנת המשטרה.

חיים אורון: אני מקווה שכאשר תקטינו אותה היא גם תהיה יעילה, זה נחמד מאד, אבל אני לא רוצה משטרה קטנה.

חיים אורון: המסר של משטרה קטנה, בהבדל ממה שברק אמר ולא עשה – צבא קטן וכו' – המסר של משטרה קטנה במדינת ישראל של 2005 הוא מסר שהוא ביסודו בטעות.

חיים אורון: אני אומר את זה בצער גדול, אבל אין לנו היום אפשרות להתמודד עם תופעות שמצמיחות את תופעות הפשיעה.

חיים אורון: אז לפחות בשביל לתת לאנשים מינימום של תחושת ביטחון, ניתן את מה שיעשה את הדבר הזה.

חיים אורון: אם היה לי פטנט יותר טוב להקטין את עבירות הסמים, עבירות האלימות והאלימות במשפחה, בלי משטרה – הייתי מסכים.

חיים אורון: אני גם לא רוצה לעשות את זה במקום המשטרה.

חיים אורון: זה מהלך שגוי במהות שלו, ונשלם עליו מחירים חברתיים עצומים.

חיים אורון: וכל פעם יש הסברים.

חיים אורון: אז אתמול, כשדיברנו על פיתוח, עמיר מהאוצר נשא נאום על מצב המשק.

חיים אורון: תנו לשר האוצר את הנאום על מצב המשק.

חיים אורון: בתקציב של המדינה של השנה אפשר להביא 2 מיליארד שקל עם ההתנתקות, כי ההתנתקות היא מעבר לתקציב.

חיים אורון: 2 מיליארד שקל לתכניות שוועדת הכספים רוצה להוסיף.

חיים אורון: הם לא יהיו, כי הקואליציה לא יושבת פה, אם לא שמתם לב.

חיים אורון: יושב פה אחד מהקואליציה, שזה חצי, ועוד ¾.

חיים אורון: מי שיושב פה זו האופוזיציה.

חיים אורון: מה שיסגרו בחדר על עוד 50-30 מיליון שקל למשטרה בשביל להגיע איכשהו להצבעה בסוף – זה מה שיהיה.

חיים אורון: התהליך החמור הזה הוא מבחינתנו קטסטרופה.

יצחק כהן: אני חושב שצריך להגיד להראל בלינדה, עם כל הכבוד וההערכה שיש לי אליו, שיילך הביתה לעשות שיעורי בית, כיוון שהוא, בתפיסה שלו, שומט את הקרקע מתחת לרגליו.

יצחק כהן: הראל גלינדה חזר כמה פעמים, שאלמלא תוכנית ההבראה, המשטרה היתה חדלה להתקיים.

יצחק כהן: אפשר לחשוב שמדינה, כחברה, רוצה משטרה גדולה, משטרה עם אמצעים – אפשר לחשוב שזה לא צורך.

יצחק כהן: זה כאילו שמדובר במפעל "עשות" – אם המפעל לא נכנס לתוכנית הבראה, סוגרים את המפעל.

יצחק כהן: סליחה, יש לך בעיה בתפיסה.

יצחק כהן: את "עשות" אפשר לסגור, ולקנות גירים ל "מרכבה" במפעל אחר.

יצחק כהן: את המשטרה אי אפשר לסגור.

יצחק כהן: זה צורך שמדינה, חברה, חייבת אותו.

יצחק כהן: היא נותנת את השירות בהתאם לצרכים.

יצחק כהן: זה לא שתהיה פה תפוקה נוספת אם הם יעצרו יותר אנשים.

יצחק כהן: יש יותר פושעים – עוצרים יותר אנשים.

יצחק כהן: יש יותר אסירים – בונים יותר מתקני כליאה.

יצחק כהן: לך מהסוף להתחלה.

יצחק כהן: אתה מתייחס למשטרה כאל מפעל יצרני, כמו שהיה כאן אתמול, עם התמ"ת.

יצחק כהן: תשנה את התפיסה הבסיסית, ומפה נצא לדרך.

יצחק כהן: וכי למישהו יש פה גחמה, סביב השולחן הזה, להוסיף להם עוד כלי רכב, כדי שיטיילו בסופי שבוע?

יצחק כהן: אית הגישה הבסיסית אני לא מבין.

יצחק כהן: מה אתה אומר?

יצחק כהן: – אלמלא תוכנית ההבראה המשטרה נסגרת?

יצחק כהן: תסגור את המשטרה.

הראל בלינדה: אבל רוצים משטרה במדינת ישראל.

הראל בלינדה: בגלל זה נכנסנו לתכנית הבאה.

יצחק כהן: אתה רוצה ארגון קיקיוני שתוריד לו בתקציב.

יצחק כהן: עשיתי פה חשבון – בשנתיים הורדתם אלפי תקנים של כוח אדם.

יצחק כהן: אפשר לחשוב שאלה תקנים של כוח אדם של שומרים בלונה פרק.

יצחק כהן: אפשר לחשוב שהם לא רדפו אחרי סוחרי סמים או מבריחי גבול.

יצחק כהן: אז אתה אומר: אל תרדפו, שייכנסו עוד כמה טונות של הירואין למדינה.

יצחק כהן: כמו שאמר חבר הכנסת אורון.

יצחק כהן: בסופו של יום נשלם על זה יותר יקר.

יצחק כהן: לפי החשבון שלי אתה הורדת להם 21 מיליון בבסיס.

הראל בלינדה: ותקציבם גדל.

יצחק כהן: איך גדל?

ניסן סלומינסקי: תוריד את הגמלאים - -

יצחק כהן: 284 מיליון זה 260 ועוד 24 מיליון.

יצחק כהן: עכשיו – קיצוץ כוח אדם במרחבים זה מגיע ל- 484 מיליון, ועוד 37.5 מיליון לכל הנושא של - - תעשה לי טובה, תעבור סעיף סעיף, אני ישבתי ועשיתי כאן חשבון.

יצחק כהן: הוספת 195 – הורדתי אותם.

יצחק כהן: תוסיף - - עוד 195 בבסיס.

אריק יקואל: זה לא בבסיס ה- 195.

יצחק כהן: עוד יותר גרוע.

יצחק כהן: 521 מיליון בבסיס - - אתה בא לפה, תן קצת קרדיט ליושבים פה.

יצחק כהן: יש כאן שר אוצר לשעבר, וכמה חברה' שקוראים מספרים.

יצחק כהן: אז בוא תחליטו.

יצחק כהן: תחליטו שלא צריך משטרה בישראל.

יצחק כהן: זו גישה.

יצחק כהן: בוא נדון עליה.

יצחק כהן: דבר שני – אני לא מבין.

יצחק כהן: לפרויקט מרכב"ה לקחתם כסף מהמשרדים.

יצחק כהן: אתם גביתם מכל משרד כסף.

הראל בלינדה: אני לא יודע.

הראל בלינדה: זו פעם ראשונה שאני שומע את זה.

יצחק כהן: זה לא מובן לי.

יצחק כהן: מה, המשטרה גונבת מעצמה?

יצחק כהן: מה הולך פה?

יצחק כהן: לגבי הטכנולוגיה, אדוני היושב ראש – הטכנולוגיה חשובה מאד, אבל זו לא הבעיה היחידה.

יצחק כהן: בנושא תאונות דרכים - -

יעקב ליצמן: הוא עוד לא דיבר על תאונות הדרכים.

יצחק כהן: אז אני אקדים: מה עושה הרשות עם כל המאות מיליונים שיש לה?

יצחק כהן: שתעביר את זה למשטרה.

יצחק כהן: היא לא עושה שם כלום.

יצחק כהן: תבוא לקובי הבר, ותגיד לו שיש שם מאות מיליונים שהם לא עושים אתם כלום.

יצחק כהן: הם מתאמצים לעשות משהו, זה מעורר הערכה מה שהם עושים, אבל הם לא עושים כלום.

יצחק כהן: תעבירו את זה למשטרה.

הראל בלינדה: אנחנו ישבנו עם הרשות - -

יעקב ליצמן: אנחנו ניתן לך אולי אחר כך להגיב.

יצחק כהן: לגבי שירות בתי הסוהר- מדובר על 11 מיליון שקל, שזה כסף קטן, אם מדברים על התוכניות לשיקום האסיר, שזה 4 מיליון שקל.

יצחק כהן: השיקום התורני הוא השיקום היחיד שהצליח.

יצחק כהן: תעקבו אחרי זה, זה עוד 2 מיליון.

יצחק כהן: התוכנית לגמילה מסמים זה עוד 2 מיליון – סך הכל כ- 11 מיליון, עם התוכניות להכשרה מקצועית.

יצחק כהן: סוף סוף יש כסף יעודי שמביא לך תוצאות בהמשך.

יצחק כהן: אז שם אתה מקצץ?

הראל בלינדה: אני מקצץ שם?

יצחק כהן: אני חושב שצריך להחזיר את התקציב הזה לאוצר.

יצחק כהן: אני לא מאמין לאוצר – אתם הסכמתם לזה?

נסים דהן: הם פקידי ממשלה.

נסים דהן: הם שותקים.

יצחק כהן: קודם כל שיחזרו אלינו עם גישה בסיסית: מה רוצה המדינה.

יצחק כהן: היא רוצה משטרה או לא רוצה?

ניסן סלומינסקי: - - -

יצחק כהן: יש דברים שאפשר להתווכח אתם עם אנשי האוצר.

יצחק כהן: זו שאלה של משמעויות, של סדרי עדיפויות, אבל במשטרה, בצבא, בתי חולים, חינוך – יש דברים שהם אקסיומות.

יצחק כהן: מדינה צריכה חינוך, מדינה צריכה צבא, בריאות, משטרה.

יצחק כהן: קודם כל- שיידעו שצריכים את זה.

יצחק כהן: זה שירות שהוא נגזר, ואין מה לעשות, צריכים לספק את זה לתושבים.

יצחק כהן: בשביל זה המדינה גובה מסים.

יצחק כהן: אבל לבוא עם כזו תוכנית, ולומר לנו 4 פעמים במהלך הדיון, שאלמלא תוכנית ההבראה סוגרים את המשטרה – אתה יודע מה?

יצחק כהן: סגור את המדינה.

יצחק כהן: תפריט את המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: קודם כל – אני אגיד למה אני רק ½ בקואליציה.

אברהם-בייגה שוחט: בכניסה לקואליציה שיעבדנו, ביודעין, ואני הייתי מאלה שתמכו בעניין – את כל הדברים, לטובת ההתנתקות.

אברהם-בייגה שוחט: גם את התקציב, עם כל מה שצריך לעשות בכל מיני תחומים, וגם את התנהלות ראש הממשלה, והרבה מאד דברים - -

יעקב ליצמן: מה שלא רואים משם רואים מכאן - -

אברהם-בייגה שוחט: ממש לא שייך.

נסים דהן: לא הבנתי את העניין של ה- ½.

אברהם-בייגה שוחט: אני, ביודעין, הולך להצביע בעד דברים שאני לא מסכים להם – בצד הכלכלי.

אברהם-בייגה שוחט: למשל – בתקציב המשטרה, תקציב החינוך, הרבה דברים.

אברהם-בייגה שוחט: ביודעין, משום שאני קבעתי לעצמי סדר עדיפויות, ובסדר העדיפויות העליון שלי, המרכזי, נושא ההתנתקות.

אברהם-בייגה שוחט: שמתי בפריזר הרבה דברים שאחרת הייתי מתנהג אחרת.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך למה הוא רק ½- כי אחרי ההתנתקות הוא רוצה להפיל את הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: תאמין לי.

אברהם-בייגה שוחט: זה הרבה יותר עמוק מזה.

אברהם-בייגה שוחט: אדם צריך לקבל הכרעה כזו, והוא מוותר על הרבה דברים שהוא חושב אותם.

אברהם-בייגה שוחט: היום קצת דיברתי כי העיתונאי עשה פרובוקציה, אבל בעיקרון – אני ½ כי אני מצביע בעד על דברים שאחרת הייתי מצביע נגד, ואני לא מסכים להם.

גדעון עזרא: רק תדע לך – אני, בממשלה, הצבעתי נגד הקיצוץ של 3%.

אברהם-בייגה שוחט: זו התשובה של ה- ½.

אברהם-בייגה שוחט: אתה יכול להגיד שזו שגיאה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שזה הדבר הכי חשוב שקרה ב- 5 השנים האחרונות, עם החלטת הממשלה, ואם זה יתבצע, זה המהלך שצריך לעשות אותו.

נסים דהן: בסוף יתברר שאחרי ההתנתקות אין מדינה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו חלוקים בדעתנו.

אברהם-בייגה שוחט: הסכמנו כבר.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה בכל זאת לומר מילה על התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת אורון, שיש בהם אמת.

אברהם-בייגה שוחט: אני, בכל אופן, בעקבות מה שעשיתי, גם יודע מה המשמעות של גירעון, גודל תקציב.

אברהם-בייגה שוחט: אני מכיר את הדברים, ויש בהם דברים נכונים.

אברהם-בייגה שוחט: וזה לא כמה שיותר וכמה ש- - לפתור את הבעיות, אבל אני חושב שהמדיניות שמובלת בממשלה בשלוש השנים האחרונות בתחומים מסוימים היא בלתי נסבלת, והתמורה הכלכלית לא תעמוד אל מול הנזקים שיהיו בהרבה מאד דברים בחברה הישראלית, ואנחנו צריכים למצוא את עצמנו בטווחים יותר ארוכים, לא כל כך רחוקים – שנה, שנתיים, שלוש, בהרבה מאד תחומים, עם קריסה של מערכות או רמת שירות בלתי מתקבלת על הדעת, כתוצאה משיעבוד מוחלט של תפיסת העולם להורדת המסים ותקציב קטן.

אברהם-בייגה שוחט: טוב שיהיו מסים קטנים, זה נכון, אבל כל דבר צריך להיות במידה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו לא חייבים להיות ארצות הברית וסינגפור.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו יכולים להיות גם כמו אנגליה, כמו גרמניה וכמו צרפת – ארצות לא כל כך מפגרות, ומתנהלות לגמרי אחרת ממה שמוביל פה משרד האוצר כרגע.

אברהם-בייגה שוחט: אין מי שיתנגד, באוצר, וגם מפלגת העבודה שנכנסה פנימה, התחייבה, שיעבדה את עצמה למדיניות הזו של הממשלה, ולא תצביע נגד.

אברהם-בייגה שוחט: אני חי במשמעת קואליציונית, כך אני אצביע.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שבמשא ומתן היה צריך להתעסק בכמה דברים בסיסיים.

אברהם-בייגה שוחט: לא התעסקו – לא התעסקו.

אברהם-בייגה שוחט: בעניין המשטרה – מישהו מהשוטרים אמר פה אמירה מאד נכונה, שההתייחסות לתקציב הביטחון ותקציב המשטרה הם בדיוק הפוכים מבחינת התהליכים.

אברהם-בייגה שוחט: מה זה נקרא?

אברהם-בייגה שוחט: בכל אופן, מי שמכיר, יודע בדיוק שמצבת הטנקים של עכשיו היא לא בדיוק כמו שהיתה לפני 10 שנים.

אברהם-בייגה שוחט: הרבה הרבה פחות.

אברהם-בייגה שוחט: המצבה של חיל האוויר היא הרבה פחות, מספר האוגדות הפעילות – הרבה פחות.

אברהם-בייגה שוחט: חלק לא קיים בגלל שיש טכנולוגיות, אבל חלקו גם נובע מהסיכונים שקיימים.

אברהם-בייגה שוחט: אין סיכונים כמו שהיו לפני כמה שנים.

אברהם-בייגה שוחט: יש פחות סיכונים.

אברהם-בייגה שוחט: צה"ל עוסק 4 שנים בטרור.

אברהם-בייגה שוחט: הוא לא מניע אוגדות של טנקים, החיילים לא מתאמנים, אלא עוסקים רק בביטחון השוטף, כמעט שבוע בשנה אנשי המילואים ואנשי הסדיר מתאמנים.

אברהם-בייגה שוחט: שמענו את זה באופן ברור ביותר.

אברהם-בייגה שוחט: אבל החברה הישראלית – נפתחו לה כל כך הרבה חזיתות, בניגוד למה שקורה בביטחון, שהקטנת המשטרה, בטענה תקציבית, בתפיסה שאומרת שהמערכת הזו תתקיים אם היא תהיה קטנה יותר – היא תמוהה.

אברהם-בייגה שוחט: לכן שאלתי את השאלה: האם היא תתקיים אם היא תהיה יותר חזקה, והתשובה היתה : לא.

אברהם-בייגה שוחט: היא תתקיים והיא תהיה יותר חלשה אל מול הצרכים, אל מול התחזית של החברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: זה בעיניי דבר שלא ייעשה.

אברהם-בייגה שוחט: אתמול היה פה מבקר המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: חברים, ואני בתוכם, העלו את השאלה: האם תוכל לבקר יותר, יותר מהר, לכסות יותר שטחים, אם יהיה לך יותר כסף?

אברהם-בייגה שוחט: החברה הישראלית היא חברה שהולכת ומתדרדרת, נהיית קשה, איומה, נוראית ובלתי נסבלת.

אברהם-בייגה שוחט: מה הכלים?

אברהם-בייגה שוחט: הכלים הם המערכת השיפוטית, הביקורת, האכיפה, המשטרה, וכמובן, בצד השני – החינוך, והרבה מאד דברים אחרים, שוודאי שהם קיימים, כל אחד מבין שהם קיימים, אבל בקצה של המערכת, כשכבר מקבלים את המוצר הפגום, ומתנהלים באופן פגום, ללכת ולקחת את הכלי הזה, ולהקטין אותו ואת יכולת הפעולה שלו, וזו המשמעות של הדברים - -

הראל בלינדה: זו מערכת שגדלה.

אברהם-בייגה שוחט: היא גדלה כי נוצרו המון צרכים בדרך, שהם לא נמצאים אצל משטרה רגילה.

יעקב ליצמן: שים לב שכל שנה אתה עושה משטרה מיוחדת בתוך המשטרה – פעם זה תנועה, פעם זה נגב, פעם הגירה, פעם כלכלי - -

אברהם-בייגה שוחט: לכן אני חושב שהגישה, במעטפת, היא לא נכונה, ואני רוצה להבין: יש לי דעות ברורות בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: גם מערכת השפיטה וגם מערכת האכיפה צריכות להיות הרבה יותר אגרסיביות, הרבה יותר חזקות.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו לא יכולים להתעסק עם כפפות של משי בעולם שמתעסק אתנו, האזרחים הרגילים, לא עם כפפות של משי.

אברהם-בייגה שוחט: אין מה לעשות, וצריך לשנות כיוון, וכל מי שמתעסק בדברים האלה גורם לנו שנרגיש כך – אני, לפחות, ווודאי עוד אנשי אחרים, שזו הצורה שהיינו רוצים לחיות בה שיהיו גופים שינסו להגן עלינו ככל האפשר, ויש לזה גם ביטוי תקציבי, ודאי גם טכנולוגי, בתקופה שלטכנולוגיה יש כל כך משמעות.

אברהם-בייגה שוחט: אז אמרתי שאני כבול להיותי בקואליציה, אבל אני אומר את הדברים כפי שאני מרגיש.

אברהם-בייגה שוחט: בכל אופן – אני רוצה כמה שאלות לדברים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: רציתי לשאול: אני לא יודע מה יקרה עכשיו, והאם הדבר הוא בעל משמעות, מבחינתכם.

אברהם-בייגה שוחט: אני מניח שאם תהיה רגיעה ביטחונית, אולי יותר ארוכה ממה שאני חושב, ואני מניח שהגופים השונים שמעסיקים בעשרות אלפים חברות כוח אדם בנושא ביטחון, כל אחד בעסק שלו, בבתי קפה, ברחובות – אני מניח שיתחילו להוציא אנשים מתוך המערכת, כי זה עולה הרבה כסף.

אברהם-בייגה שוחט: אמרו לי ש- 100 אלף איש עוסקים בזה.

אברהם-בייגה שוחט: אם מחברים את הכל זה משהו אדיר.

אברהם-בייגה שוחט: האם לדבר הזה יש משמעות מבחינתכם, שיהיו פחות אנשים במרקם העירוני או במרקם בו מסתובבים אנשים.

אברהם-בייגה שוחט: האם תהיה לזה משמעות, מבחינתכם?

אברהם-בייגה שוחט: שאלה שניה – כמה אנשים מופעלים דרך מפעלים ומקבלים שכר?

יעקב גנות: אגיד לך בדיוק: 1,960 איש.

אברהם-בייגה שוחט: ואפשר להגדיל את המספר?

אברהם-בייגה שוחט: זה נושא שהוא בר הגדלה?

אברהם-בייגה שוחט: איך זה מבחינת ההיצע והביקוש?

יעקב גנות: יש לנו 42 מפעלים, מחציתם מפעלי יזם ומחציתם – שלנו.

יעקב גנות: הם מקבלים משכורת מ- 300 שקל עד 3,000 שקל.

יעקב גנות: יש לנו כ- 2,000 מועסקים מדי יום.

אברהם-בייגה שוחט: זה דבר מייצר וחיובי?

יעקב גנות: הם בסך הכל מעסיקים את עצמם.

יעקב גנות: אנחנו לא משקיעים בהם, רק בהכשרה המקומית.

אברהם-בייגה שוחט: אני מכיר, במקרה, מפעל חיצוני שעובד עם "צלמון".

יעקב גנות: כן.

יעקב גנות: יש שם 5 מפעלים.

יעקב גנות: כדי שנוכל להמשיך להעסיק את אותם אלה – את ההכשרה אנחנו אמורים לעשות, להכשיר אותם על חשבוננו.

יעקב גנות: לנו אין, עד עכשיו, את היכולת להכשיר אותם.

אברהם-בייגה שוחט: דבר אחרון – נאמר כאן על גירעון מובנה בשכר.

אברהם-בייגה שוחט: האם זה אותו גירעון שנסחב, שאני מכיר אותו, משנת 2000?

אברהם-בייגה שוחט: פעם וילק שם את המפתחות על השולחן שלי ואמר: זה הוא זה.

אברהם-בייגה שוחט: אין דלק, אני לא נוסע.

אברהם-בייגה שוחט: האם זה אותו סיפור שנגרר מאז?

דני קריבו: - - הדבר.

משה גפני: היה קמצן שבכל שבוע הוא הפחית מהאוכל שהוא נתן לסוס שלו, עד שבסוף הסוס מת.

משה גפני: אז הקמצן אמר שהתוכנית שלו הצליחה, אבל הסוס לא הבין את התוכנית.

משה גפני: מה שקורה משנה לשנה – נראה לי שהתושבים במדינה לא מבינים את התוכניות שמשרד האוצר מכין.

משה גפני: אף אחד לא מבין מה האוצר עושה.

משה גפני: גם אנשי האוצר וגם שר האוצר יודעים שהתקציב יעבור.

משה גפני: אני יכול להגיד גם למפכ"ל ולכולם – התקציב יעבור, אל תתלו תקוות שלא.

משה גפני: אמר נכון חבר הכנסת שוחט שהתקציב יעבור גם אם כל מי שיושב כאן ומי שיושב במליאה לא יסכים לו.

משה גפני: התקציב יעבור.

משה גפני: אף אחד לא ירצה שהממשלה תיפול, בעיקר בגלל שהולכים להתנתקות.

משה גפני: אף אחד לא יאפשר את המצב הזה.

משה גפני: הטענה שלנו היא נגד משרד האוצר.

חיים אורון: בגלל זה שר האוצר הצביע נגד ההתנתקות.

חיים אורון: אתה הכי קרוב אליו עכשיו, אתה יכול להסביר.

משה גפני: הוא הצביע נגד ההתנתקות כדי לאותת לבוחרי הליכוד, אבל הוא נשאר בממשלה כי הוא פוחד שאם שרון יזרוק אותו הוא בכלל יילך לתהום הנשייה.

משה גפני: כמו שהוא עושה עם החרדים: הוא פוגע מהם יותר מאנשי "שינוי", אבל הוא אומר שהוא אוהב אותם.

נסים דהן: זו לא הבעיה.

נסים דהן: הבעיה היא שהחרדים מאמינים לו.

משה גפני: לא.

משה גפני: החרדים מפסיקים להאמין לו.

משה גפני: מתחיל תהליך בציבור החרדי.

משה גפני: הוא מתחיל להתפכח.

חיים אורון: אין לך דעה טובה עליו.

משה גפני: יש לי דעה טובה מאד.

משה גפני: בחירות, אגב, לא ישנו את המציאות הפוליטית הקיימת.

משה גפני: יכול להיות שיהיו תהליכים.

משה גפני: הקב"ה מנהל הרי את העולם ויכול להיות שיהיו תהליכים שאנחנו לא צופים אותם, אבל לא הולך לקרות כלום בבחירות, ולכן התקציב הזה יעבור.

משה גפני: לצערנו הרב, אנשי האוצר יודעים את זה.

משה גפני: אתם לא אנשים טיפשים, אנשים מאד מחוכמים – מביאים תקציב שהוא בלתי אפשרי גם מבחינה כלכלית.

משה גפני: המצב במדינה, בניגוד למה שהם אומרים לנו – המצב במדינה היום לא כל כך נורא כמו שהם עושים אותו.

משה גפני: לא צריך את הקיצוצים האלה.

משה גפני: אנחנו כבר עברנו את השלב הזה.

משה גפני: אגב, לא בגלל האוצר ולא בגלל שר האוצר, אלא בגלל שברוך השם הפיגועים צומצמו באופן דרמטי, בגלל שהתיירות חוזרת, בגלל שהמשק העולמי התאושש, בגלל שבארצות הברית יש עליה דרמטית.

משה גפני: להפך, אנחנו, דווקא בגלל התוכניות הכלכליות של האוצר אנחנו מפגרים בצמיחה.

משה גפני: אם הם לא היו – הצמיחה היתה גדולה יותר.

משה גפני: הם פשוט פוגעים: בקניות, בתשלומים, בהרבה דברים.

משה גפני: אין צורך בקיצוץ הזה.

משה גפני: לא צריך לסיים אוניברסיטה ולהיות כלכלן כדי להבין את זה.

משה גפני: כל בר בי רב יודע מה קורה כאן, במדינה, יודע מה היה כאן לפני 3-4 שנים ויודע מה שקורה היום.

משה גפני: אני אומר את זה בכאב.

משה גפני: על כל פנים, אני חייב גם לשבח את אנשי האוצר, אבל האמת היא שהאוצר עושה פשע.

משה גפני: עושה פשע נגד אזרחי מדינת ישראל, בדברים הכי חיוניים.

משה גפני: אתמול הייתי בחתונה.

משה גפני: ניגש אלי מישהו ואמר- היה מקרה אלימות, בעיר שבה אני נמצא, ותפסתי מישהו, קטין שביצע פשע.

משה גפני: המשטרה היגיעה אחרי 50 דקות.

משה גפני: אין ספק שהמשטרה עושה ככל שביכולתה, אבל היא היגיעה אחרי 50 דקות.

משה גפני: אם הוא היה מחזיק את הקטין עוד 10 דקות יכול להיות שזו היתה עבירה על החוק מבחינתו.

משה גפני: בא השוטר, ורשם פרטים.

משה גפני: אני מבין את זה, המשטרה נמצאת עם מטלות בלתי אפשריות.

משה גפני: אמרו את הדברים פה, קודמיי.

משה גפני: אנחנו הופכים להיות חברה הרבה יותר אלימה ממה שהיתה כאן לפני שנה, ולפני שנתיים.

משה גפני: שמעתי אתמול את הסקירה על הסטטיסטיקה, עם העליה הדרמטית, הנוראה.

משה גפני: אני לא יודע מה מדינה אחרת היתה עושה במקרה כזה.

משה גפני: ובאים לפה אנשי האוצר, נחמדים מאד, ומסבירים לנו שיש עליה בתקציב המשרד לביטחון פנים, כי הם בטוחים שחברי הכנסת בסוף יצביעו בעד, לא משנה מה הם יגידו לפני כן נגד.

משה גפני: זה מעורר רחמים.

משה גפני: יש עליה בתקציב המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: יש פה מחדל בטיחותי, ביטחוני, חינוכי מהמדרגה הראשונה.

משה גפני: למשטרה, בשנים הקרובות, יבואו שוטרים באיכות נמוכה יותר.

משה גפני: שוטרים באיכות גבוהה לא ילכו למשטרה, לא ילכו לשב"ס.

משה גפני: המצב שם הולך ונעשה רע.

משה גפני: הרי לא מדובר במלאכים, מדובר באנשים בשר ודם.

משה גפני: עם תקציב כזה הם יבואו?

משה גפני: אני לא מדבר על היום, אני מדבר על עוד 5 שנים.

משה גפני: המצב הולך להיות טוב?

משה גפני: מה קרה, חזרו בתשובה במדינה?

משה גפני: גם עם חוזרים בתשובה יש לפעמים בעיות.

משה גפני: כמו שאתה לא תכתוב שתמנע אוכל מאסירים, אז אם אני אגיע לבית הסוהר, ולא יהיה אוכל בהכשר בד"ץ – אני לא אוכל?

משה גפני: המצב, לצערי הרב, הוא באמת עצוב.

משה גפני: התקציב יעבור, וככל הנראה גם אני אתמוך בו.

משה גפני: לצערי הרב.

משה גפני: אני חושב שמדינה בלי תקציב זה עוד יותר גרוע.

משה גפני: כל המשרדים יודעים את זה.

נסים דהן: יש עוד אפשרות – להחליף את הממשלה.

משה גפני: אדוני היושב ראש – אני פונה אליך: עם אנשי האוצר תבוא חשבון.

משה גפני: עם אנשי האוצר, ולא עם הפקידים, עם הדרג הפוליטי.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אוסיף עוד 4 משפטים לסקירה שנתתי בתחילת דבריי, כפי שאנחנו חוזים את התוצאות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: סך הכל תרחישי הייחוס מקיפים כמעט את כל תחומי החיים במדינת ישראל.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הביקוש למשטרה רק הולך ועולה והוא רק ימשיך לעלות.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אין שום סיבה, אין שום הגיון בניתוח ששירותי המשטרה ילכו ויקטנו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הם ילכו ויגדלו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: המשבר התקציבי – הראל בלינדה דיבר כאן על איזשהו סיכום בהתלהבות – המשבר התקציבי הניח אותנו על שתי הדפ"אות כמו שאמרתי: בדרך אחת להמשיך ולהתנהל כמו שהתנהלנו, ובדרך השניה לבוא ולעשות את התוכנית הזו, כדי שבסופו של דבר לחיות קצת יותר טוב, אבל בשום מקרה ובשום מצב האידיאולוגיה של משטרת ישראל לא אומרת שצריך פחות שוטרים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: אין דפ"א כזו.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: משטרת ישראל אומרת שצריך עוד 5,000 שוטרים כדי לענות על תרחישי הייחוס של המשטרה נכון להיום, לא נכון לעוד חמש שנים, זה שיהיה ברור.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: ולמרות אותם צעדים שאנחנו באנו ועשינו יחד – חשוב לזכור, ולמרות הצמצום שאנחנו ביצענו, עדיין קיימים פערים בתשתיות ובטכנולוגיה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר – החוסן הלאומי של מדינת ישראל יותר ויותר מורכב מהאיומים הפנימיים ופחות מהאיומים החיצוניים.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: הבעיות החברתיות שעומדות לפתחנו, הבעיות הכלכליות – בסופו של סבר הם יגיעו לפתחה את המשטרה.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: החוסן הלאומי תלוי במה שמשטרת ישראל מסוגלת לתת, יותר, אולי, מכל גורם אחר.

מפכ"ל המשטרה משה קראדי: את זה צריך לזכור.

נסים דהן: חבל שהדברים היפים האלה נופלים על אוזניים ערלות.

גדעון עזרא: אני יכול להגיד לכם שמשטרה חזקה יכולה לחסוך הרבה מאד כסף למדינה.

גדעון עזרא: אם ניקח סעיף כמו תאונות דרכים, ונושא גניבות הרכב – מדובר במיליארדים, ואני לא רוצה להיכנס לקניין הרוחני וכל הנושאים הכלכליים שאנחנו מדברים בהם.

גדעון עזרא: אמש נודע בעיתון שהר השקלים עלה ל – 302 מיליארד שקלים, ואני מוכרח להגיד לכם: כשאתה שואל את עצמך איפה כל הכסף הזה, חלק גדול מאד מהכסף הזה הוא כסף שחור, שהתפקיד שלנו הוא לתפוס אותו.

גדעון עזרא: בצד הדברים הללו, רבותיי, החקיקה שלנו, פה, בכנסת, היא חקיקה שמפריעה.

גדעון עזרא: היא לא עוזרת להרתעה.

גדעון עזרא: כל הזמן עושים הנחות והנחות נוספות.

גדעון עזרא: המערכת המשפטית, בגלל שהיא לא מספיק גדולה – היא לא מגיבה כהלכה, ולא מגיעה מהר, ובסופו של דבר הכל נופל עלינו.

גדעון עזרא: מבחינת כוח האדם – לבוא ולהגיד 1000 שוטרים, זה דבר סתמי.

גדעון עזרא: דעו לכם שמה שהמשטרה צריכה היום, להבנתי – מצד אחד אנחנו צריכים לפשיעה של הונאות ופשיעה חמורה עוד עורכי דין ועוד רואי חשבון.

גדעון עזרא: לצד זה אנחנו צריכים, לטובת הגניבות החקלאיות וגניבות הרכב – לוחמים.

גדעון עזרא: יש לנו תחום אחד גדול מאד שאנחנו חסרים בו-זה כוח אדם במגזר הערבי, ואתם ודאי הייתם ערים למה שקרה בכפר מע'ר.

גדעון עזרא: את כל הזה המשטרה צריכה לעשות.

גדעון עזרא: היכולת שלנו לעשות את זה עם פחות שוטרים היא פשוט בלתי אפשרית.

גדעון עזרא: אני צריך להתווכח בתחנות על שוטר אל"ף או על שוטר בי>- להזיז אותו ממקום למקום.

גדעון עזרא: זה פשוט לא יאומן.

גדעון עזרא: אני כבר לא מדבר על ההתנתקות.

גדעון עזרא: כל הנושא של פניות לתלונות לאזרחים – אי אפשר שאזרח יתקשר ויתלונן על פריצה, ולא נגיע.

גדעון עזרא: זה היום קורה, כיוון שאין מי שיגיע אליו.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד שלדעתי התקציבים של המשטרה צריכים לגדול.

גדעון עזרא: מצדי שיהיו צבועים.

גדעון עזרא: אין לי בעיה להמשיך ולצבוע סעיפים כאלה ואחרים, כאשר המשטרה לא יכולה להחזיק מעמד עם רכבים שנושאים 300 אלף ק"מ אל מול מה שקורה בנגב.

גדעון עזרא: אני לא יודע אם אתם יודעים מה קורה בנגב – מרדפים שלנו שם אחרי הברחות נוראיות של סמים, גם בגבול הערבה וגם במצפה רמון.

גדעון עזרא: אין לנו במה לנסוע.

גדעון עזרא: וגם במקומות אחרים.

גדעון עזרא: אני שמעתי מה שאמר בשנה שעברה ראש הממשלה למשטרה.

גדעון עזרא: אם רק נחמיר בחקיקה ונקל על מערכת השפיטה – ואתן דוגמה קטנה: שאלתי את שר הפנים הארגנטינאי, וגם בארצות הברית - כאשר גונבים עדר בקר מה הענישה?

גדעון עזרא: בארגנטינה, בה יש הרבה בקר, זה מ- 2 עד 6 שנים בכלא.

גדעון עזרא: בטקסס זה 6 עד 10 שנים.

גדעון עזרא: אצלנו הוא מקבל 3 חודשים עבודות שירות.

גדעון עזרא: והוא בכלל יוצא הביתה אחרי שהוא מודה בפעם הראשונה.

גדעון עזרא: ולכן, זו מערכת אחת, ואם אנחנו רוצים להצליח בה, אנחנו צריכים לנצח.

גדעון עזרא: לנצח אתה לא יכול בלי שוטרים מתאימים, לכל נושא ונושא, והנושא האחרון הוא הטכנולוגיה.

גדעון עזרא: אי אפשר, מול גורמים מתוחכמים יותר ויותר, שהפיקו לקחים מכל הפרשיות בהן הם נכשלו, להילחם בכלים פחותים.

גדעון עזרא: לכן אני שמח מאד שהיושב ראש מקדיש לנושא הזה פרק.

גדעון עזרא: הדבר האחרון הוא ההתנתקות.

גדעון עזרא: דיבר פה ראש השב"ס על התקציבים.

גדעון עזרא: אני לא יודע כמה נצטרך.

גדעון עזרא: יש כמה נעלמים שאף אחד מאתנו לא יודע, והלוואי ולא נצטרך עוד אף מקום כליאה אחד.

גדעון עזרא: יכול להיות שנצטרך גם לפרוץ את התקציבים.

גדעון עזרא: אנחנו באמת דיברנו על סכומים מינימליים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לסכם: קודם כל, אני מודה למשטרה, גם על העבודה וגם על התוכנית, יחד עם האוצר.

יעקב ליצמן: תוכניות זה בטח טוב, אבל אני אגיד לכם חד משמעית: אני כן מתכונן להוסיף, אני לא יכול להבטיח.

יעקב ליצמן: אין הבטחה, לא לצדיקים וקל וחומר ללא צדיקים , אני לא צדיק.

יעקב ליצמן: אני מבטיח שאני אעשה כל מאמץ – אי אפשר להפעיל משטרה עם רכב שעשה 300 אלף ק"מ, ולהגיד- משטרה קטנה, קומפקטית.

יעקב ליצמן: אי אפשר לעבוד כך.

יעקב ליצמן: אתם רוצים משטרה קומפקטית?

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמוע תוכנית לחידוש כלי הרכב.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מה אתם עושים עם צי הרכב.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת כמה רכבים יש עם למעלה מ- 150 אלף ק"מ ומה התכנית להחליף אותם הדבר השני – אני חוזר לעניין הטכנולוגי.

יעקב ליצמן: אני לקחתי את זה כפרויקט, כי אני חושב שזה חשוב: חייבים להוסיף לטכנולוגיה.

יעקב ליצמן: חייבים להוסיף כסף.

יעקב ליצמן: אני מתכונן לעשות שכך יהיה, כך או אחרת.

יעקב ליצמן: לסעיף אחרון – חשבתי להקדיש פרק מכובד לתאונות הדרכים, ולא הספקתי, היום.

יעקב ליצמן: אני בהחלט מתכוון לדון בזה עם המשטרה ועם האוצר, להקדיש ישיבה נוספת.

יעקב ליצמן: דבר נוסף שלא שמענו מאף אחד – בקשר להר הבית.

נסים דהן: 61 מיליון.

יעקב ליצמן: זו הבקשה, אבל לא שמעתי מאף אחד תשובה אם יש איזה משהו.

יעקב ליצמן: ביקשנו גם אמצעים אלקטרוניים.

גדעון עזרא: לא מוותרים שם על שום דבר.

יעקב ליצמן: את זה אמרת כבר, אבל אני מבקש תשובה.

יעקב ליצמן: זה משנה לי הרבה לגבי דיון התקציב.

יעקב ליצמן: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.