ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 468, 2005-07-19 11:30

אמנון כהן: הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גניבות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

אמנון כהן: זהו למעשה דיון המשך.

אמנון כהן: ביקשנו מכל הנוגעים בעניין לנסח משהו שיענה על רוב הצרכים.

אמנון כהן: אני רוצה להבין לאיזה הבנות הגיעו, האם יש חלופות?

אמנון כהן: מה סיכמתם?

אתי בנדלר: לא סיכמתי שום דבר עם אף אחד.

אתי בנדלר: לא הייתי בישיבות הקודמות.

אתי בנדלר: מה שהועבר אלי זאת העובדה שאתה מתבקש להביא לידי ביטוי, בצורה של גירסאות, את ההצעות של איגוד המוסכים.

אתי בנדלר: אכן סימנתי את זה, ובהדגשה כתבתי:

אתי בנדלר: טקסט המופיע בגופן רגיל זאת הצעת הממשלה, וטקסט המופיע באותיות מודגשות ובקו תחתון כולל את השינויים המוצעים על ידי איגוד הנוסחים.

אתי בנדלר: עד לרגע זה לא הגיעו אלי פניות של גורמים אחרים שהציעו הצעות אחרות ו/או נוספות.

אתי בנדלר: לכן במסמך זה באו לידי ביטוי רק הצעת הממשלה והצעת איגוד המוסכים.

אתי בנדלר: בנוסף לכך, אם הבנתי נכון את הצעות איגוד המוסכים, בעצם הם מבקשים להטיל חובה על תאגידים שאני הצעתי להגדיר אותם כ"תאגידים פטורים".

אתי בנדלר: אלה תאגידים שפטורים מחובת עריכת ביטוח נזקי גוף לפי פקודת ביטוח רכב מנועי.

אתי בנדלר: לפיכך סברתי שההצעה הזאת החדשה, אם היא תתקבל, עשויה להטיל נטל על גופים שלא היו מיוצגים בוועדה בישיבות הקודמות.

אתי בנדלר: מנהלת הוועדה הסכימה לזמן אותם לישיבה היום.

אתי בנדלר: מדובר על גופים כגון: כל החברות שיש בבעלותן צי של למעלה מ-100 כלי רכב, או התנאים הנוספים הנקובים בסעיף 2 לפקודה האמורה.

אמנון כהן: קראנו את הסעיפים שהביאה לנו הממשלה, המשרד לביטחון פנים, ואנחנו מבינים שסעיף 1 ו-2 מוסכם על כולם, נכון?

עודד ברוק: בעצם אני חושב שלא התקבלו הערות ככל שנוגע להערות הממשלה.

עודד ברוק: התבקשו תוספות ולא התקבלו הערות.

אמנון כהן: אני מתקדם עם החוק שמונח על שולחן הוועדה.

אמנון כהן: ישנם גופים ששלחו חומר?

אביב שפירשטיין: אני יושב ראש ענף הרכב באיגוד השמאים.

אביב שפירשטיין: שלחנו את עמדתנו ליושב ראש הוועדה.

עודד ברוק: בסעיף 2 יש סעיף קטן 3 שלא מופיע בהצעת הממשלה.

שמואל מלכיס: אנחנו מחברות הביטוח, הגשנו נייר עמדה.

לאה ורון: הגשתם נייר עמדה אבל לא הערות לסעיפים.

לאה ורון: ביולי התקבל נייר עמדה של איגוד חברות הביטוח, אולם זה נייר עמדה כללי, ללא הערות פרטניות.

שמואל מלכיס: אנחנו מתייחסים לסעיף 3.

אמנון כהן: סעיף 1, כולם בעד?

אמנון כהן: אנחנו מאשרים את סעיף 1.

אמנון כהן: לגבי סעיף 2, יש למישהו בעיה?

עודד ברוק: סעיף קטן 3 בסעיף 2 הוא לא הצעת הממשלה.

עודד ברוק: אנחנו מסכימים רק ל-1 ו-2.

אמנון כהן: אני דן בתיקון סעיף 2 תתי סעיפים 1 ו-2.

אמנון כהן: האם יש למישהו הערה?

אביב שפירשטיין: בסעיף 1 הורדתם את ההגדרות של "נזק גולמי" ו-"רכב באבדן גמור".

אביב שפירשטיין: הם חייבים להיות שם.

אתי בנדלר: אתם מציעים שלא למחוק את ההגדרה הזאת?

אביב שפירשטיין: ההגדרה חייבת להיות מכיוון שהיא גם כפופה לתקנה 266 לתקנות התעבורה.

אתי בנדלר: מה הקשר בין תקנה 266 לתקנות התעבורה לבין החוק הזה?

אמנון כהן: אני שואל עוד פעם, אני דן רק בזה.

אמנון כהן: אל תקחו אותי למקומות אחרים.

אמנון כהן: אז לסעיף 1 אין הערות?

אמנון כהן: אני ממשיך?

אתי בנדלר: אין הערות הכוונה למאושר?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: תיקון סעיף 2 לתתי סעיפים 1 ו-2 יש הערות?

אביב שפירשטיין: לגבי "נזק גולמי" ו-"רכב באובדן גמור" על זה בנוי חוק הסימון, כדי שיקחו משם את החלקים.

אביב שפירשטיין: אם אתה מוחק את ההגדרות האלה - - - הרי בסופו של דבר איך יתקנו את הרכב?

אביב שפירשטיין: אלה בעצם ההגדרות מאיפה לוקחים לתקן את הרכב.

אביב שפירשטיין: אלה רוב הרכבים שיתוקנו.

אביב שפירשטיין: רוב הרכבים שיתוקנו, יובאו למגרשים ואלה יהיו רכבים באבדן גמור או בנזק גולמי.

אביב שפירשטיין: ישנה גם בעיה עם הגדרה של שמאי רכב.

אביב שפירשטיין: חסרה הגדרה של שמאי רכב:

אביב שפירשטיין: שמאי רכב כהגדרתו בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים 1980.

אתי בנדלר: שמאי רכב מוזכר בחוק והוא לא מוגדר ואני לא יודעת אם עכשיו כדאי להגדיר אותו.

אתי בנדלר: אין צורך, כי המונח הזה קיים בחוק.

אתי בנדלר: אז אם הסתדרו בלי הגדרה גם קודם, אני לא בטוחה שכרגע כדאי להזכיר את זה.

אתי בנדלר: לגבי הנושא הראשון: אני אולי אחזור על ההצעה.

אתי בנדלר: בפסקה 1 מציעה הממשלה למחוק מספר הגדרות, וביניהן את ההגדרה "נזק גולמי" והגדרה של "רכב באובדן גמור".

אתי בנדלר: אומר מר שפירשטיין כי אין למחוק את ההגדרות האלה כי נזקקים להם, בהתאם להצעתם, מאוחר יותר.

אתי בנדלר: אם יתקבל החוק, בהתאם להצעת ממשלה, לא יהיה צורך באותן שתי הגדרות.

אתי בנדלר: לכן אני מציעה להשאיר את זה כרגע בסימן שאלה ולא לאשר את זה כי אם יתקבלו הצעות אחרות שלהם יהיה צורך בשתי ההגדרות האלה.

אתי בנדלר: אם לא יתקבלו, לא יהיה צורך באותן הגדרות.

אמנון כהן: תת סעיף 3.

אתי בנדלר: מוצע להוסיף כאן הגדרה, בהתאם להצעת איגוד המוסכים, שיהיה בה שימוש לאחר מכן, אם תתקבל ההצעה.

אתי בנדלר: ההגדרה היא הגדרה של "תאגיד פטור": "תאגיד פטור" – תאגיד שהרשות, כהגדרתה בפקודת ביטוח רכב מנועי (נוסח חדש), התש"ל-1970, פטרה אותו מחובת פוליסה כאמור בסעיף 5 לפקודה האמורה".

אתי בנדלר: ובכן, אלה אותם תאגידים שאינם מחוייבים לפי הפקודה האמורה לבצע ביטוח רכב כנגד נזקי גוף אצל מבטח, כהגדרתו באותה פקודה.

אתי בנדלר: זאת ההגדרה, השאלה אם יהיה בה צורך.

לי דגן: בהגדרה הזאת יש שתי בעיות: אחת, יש פה טעות משפטית שגם היא כפולה.

לי דגן: תאגיד פטור זה לעניין רכב חובה.

לי דגן: אנחנו חושבים שאין מה לקשור רכב חובה, שזה ביטוח נזקי גוף, לחוק הזה, שאולי ביטוח נזקי רכוש רלוונטי אליו.

לי דגן: לכן אין מה לערבב בין השניים.

אמנון כהן: לא הבנתי מה מפריע לך פה.

לי דגן: שעושים שימוש בהגדרה מחוק אחר, שרלוונטי לנזקי גוף, לעניין של נזקי רכוש.

לי דגן: מערבבים שני דברים שאינם קשורים.

לי דגן: מעבר לכך, בפועל, התאגידים היחידים שפטורים היום מביטוח חובה, הם רכבי ממשלה ורכבים של צה"ל.

לי דגן: כלומר, ציי הרכב ורכבי ההשכרה, שמנסים להכניס לפה, בכל מקרה לא נכנסים.

לי דגן: גם אם היינו אומרים שזה בסדר לערבב בין השניים - - -

לאה ורון: מה את מציעה?

לי דגן: ההגדרה הזאת לא טובה.

אמנון כהן: מה את מציעה?

לי דגן: אני חושבת שלא צריך להחליט, בהמשך בסעיף 3 נדבר על החובות שרוצים להטיל על מבטחים ואולי כמו שרוצים החברים מאיגוד המוסכים להכיל גם חברות ההשכרה.

לי דגן: בפועל ההגדרה לא מגדירה את מה שהם התכוונו.

לי דגן: הדרך להגדיר את הדברים האלה זה לא דרך ביטוח חובה.

לי דגן: אנחנו מדברים אולי על הגדרה מיותרת אז אולי כדאי למחוק וזהו.

אתי בנדלר: זה מה שהתכוונתי להציע.

אמנון כהן: אנחנו מקבלים, נשאיר את זה פתוח ונתקדם.

יעקב חלווה: מאחר והיועץ המשפטי שלנו, יוסי כץ, לא רצה להתווכח אם זה בדיוק נכון או לא נכון, אנחנו אומרים שתאגיד אינו ביטוח, ובזה נגמר הסיפור.

יעקב חלווה: תאגיד שבבעלותו למעלה מ-30 כלי רכב, ללא ביטוח מקיף - - - הרי אם יש לו ביטוח מקיף אז הוא נופל בחובת המבטח, ואם יש לו 400 כלי רכב ללא ביטוח, כי קיבל כל פטור שהוא או כל החלטה שהיא, הוא פשוט ייכנס לעניין הזה כחוק.

אמנון כהן: זה פוטר את הבעיה?

יעקב חלווה: אנחנו יוצאים מתוך הנחה שכל אחד שיש לו 30 כלי רכב או עד 50 כלי רכב, עושה ביטוח לעצמו.

יעקב חלווה: חברות שיש להן 80 ו-90 רכבים, הם לא מבטחים, נקרא להם "ביטוח עצמי".

יעקב חלווה: אנחנו חושבים שהם חשובים, אלה 25% מכלי הרכב.

לי דגן: ההגדרה בסדר, אבל זה לא רלוונטי.

לי דגן: ההתנגדות המשפטית נמסרת.

אמנון כהן: אנחנו משאירים את זה פתוח כרגע.

אמנון כהן: סעיף 3 בקשה.

אתי בנדלר: לגבי ביטול סעיף 2 לחוק, לא קיבלתי לעניין הזה הערה, אלא אם כן יתקנו אותי.

אמנון כהן: יש למישהו הערה לגבי ביטול סעיף 2 לחוק?

אמנון כהן: - אושר.

אתי בנדלר: בסדר.

אתי בנדלר: תיקון סעיף 3 לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: בסעיף קטן א' בפסקה אחת: "יוודא סימון החלקים שפורקו מאותו רכב ואשר מיועדים לשימוש חוזר" – יימחקו.

אתי בנדלר: האם יש הערות?

אמנון כהן: אין, הלאה.

אתי בנדלר: סעיף 3 לחוק העיקרי כנוסחו כיום דן בחובת מבטח והוא קובע כדלקמן בסעיף קטן א' שבו: "שילם מבטח תגמולי ביטוח לבעל רכב ורכש בו זכות לבעלות מכוח הסכם עם בעל הרכב או מכוח הוראה על פי דין, יחולו הוראות אלה".

אתי בנדלר: ואז יש שתי פסקאות.

אתי בנדלר: פסקה אחת מתייחסת למקרה שבו החליט המבטח להעביר את הרכב לפירוק כללי.

אתי בנדלר: הפסקה השניה מתייחסת למקרה שבו מכר המבטח את הרכב שלא למטרת פירוק כללי, אלא לשם תיקון.

אתי בנדלר: קודם כל, אנחנו דנים בסיטואציה הראשונה שבה החליט המבטח להעביר את הרכב לפירוק כללי.

אתי בנדלר: כאן מוצע לוותר על הצורך "לוודא סימון החלקים שפורקו מאותו רכב ואשר מיועדים לשימוש חוזר".

אתי בנדלר: את זה מוצע למחוק, כהצעת הממשלה.

חנן סלינסון: אני נמצא כאן בכמה כובעים.

חנן סלינסון: גם מוסך, גם מפרק מכוניות, גם מגרש שקונה כלי רכב מחברות הביטוח, גם טוטל לוסים ואת השאר.

חנן סלינסון: חוטאים פה למטרה.

חנן סלינסון: אני מקיים את חוק הסימון 10 שנים, ואין איתו בעיה.

חנן סלינסון: אני גם סוחר מורשה ויש לי את כל ההיתרים שהונפקו משנת 1948 ועד היום ממשרד התחבורה.

חנן סלינסון: החוקים מאפשרים לנו כגוף וכעסק לחיות בצורה מסודרת במסגרת החוק.

חנן סלינסון: ניתן לקיים את חוק הסימון.

חנן סלינסון: ואם אי אפשר לאכוף אותו, אז נפר חוק?

חנן סלינסון: אני שואל שאלה.

חנן סלינסון: אני מדבר פה על הסימון ועל המבטח שמוכר את האוטו.

עודד ברוק: אתה לא מסמן חלקים כאלה.

חנן סלינסון: אני מסמן את הכל.

חנן סלינסון: אתה מוזמן אלי.

חנן סלינסון: יש תהליך סימון שאני מקיים בהתאם לחוק משנת 1998.

חנן סלינסון: אני מקיים אותו יום יום.

חנן סלינסון: יש פה נציגים של המשטרה ושל חברות הביטוח שמכירים אותי.

עודד ברוק: החוק לא קובע איך מסמנים אז איך אתה מסמן?

חנן סלינסון: קבע החוק ואמר איך לסמן.

חנן סלינסון: לקחתי תוויות - - -

עודד ברוק: הוראת השעה אמרה שהיא קבעה בתקנות איך מסמנים.

עודד ברוק: אבל בפועל לא נקבעו תקנות כי אין כסף.

אמנון כהן: מה מפריע לך בסעיף?

חנן סלינסון: מפריע לי שרוצים לקחת היום פרה קדושה ולהפוך אותה לעגל.

חנן סלינסון: יש שיטות סימון ורוצים היום לבטל את הסימון ולעשות תיעוד.

חנן סלינסון: מה זה תיעוד?

חנן סלינסון: אם קניתי מאבי מבת-ים או מעבדלה מטייבה, לא נסמן?

חנן סלינסון: איך הוא יסמן?

חנן סלינסון: איך הוא יתעד?

חנן סלינסון: עבדלה מטייבה או אבי מבת-ים, איך הם יתעדו?

חנן סלינסון: ואם יש לו מאגר של חלקים?

חנן סלינסון: יחידת אתג"ר היתה תופסת 5,000 ו-1000 דלתות שהכל היה גנוב.

חנן סלינסון: מה?

חנן סלינסון: נשביח לו אותם?

חנן סלינסון: נכשיר לו אותם?

חנן סלינסון: מה עושים?

חנן סלינסון: יושבים פה מלומדים וחכמים ואתם פשוט חוטאים למטרה.

חנן סלינסון: למי יהיה החוק?

חנן סלינסון: פלוני אלמוני יוכלו שלא לקיים את החוק, ואני שיש לי את הרשיונות ואת ההיתרים, אהיה חייב לקיים את החוק?

חנן סלינסון: אז אחזיר למשרד התחבורה את כל ההיתרים והאישורים שלי, ואני אנהג כמו שאתם מתירים, באופן פרטני.

מקסים אללוף: המוסכים מקבלים חלפים משומשים גם מחברות הביטוח, כמו הפניקס, וממגרשים.

מקסים אללוף: אף חלק לא מסומן.

מקסים אללוף: החלקים מגיעים לא מסומנים בכלל.

מקסים אללוף: אתה אולי מסמן, אבל אנחנו מקבלים אלפי חלקים, שום מגרש לא מסמן את החלפים.

חנן סלינסון: הוא טועה, כל הגופים המסודרים שיש להם רשיונות, כולם מסמנים.

מקסים אלאלוף: חברת ביטוח קונות במקומות לא מסודרים?

שמואל מלכיס: אנחנו מתנגדים לסעיף 1.

שמואל מלכיס: החבר בעל המגרש בעצם אמר את אותם דברים שאמרנו בישיבה הקודמת.

שמואל מלכיס: משרד התחבורה הסדיר במסגרת החוק כהוראת שעה, למרות שהרישום עצמו לא מתבצע, את כל הנושא של בעלי מגרשים.

שמואל מלכיס: לכן אנחנו חושבים, כמו שחשבנו בפעם הקודמת, שברגע שהמבטח מוכר רכב לבעל מגרש, יש לו את כל הרשיונות המתאימים.

שמואל מלכיס: המבטח לא צריך לקבל על עצמו את תפקיד השוטר, המבקר או המפקח ולבצע את העבודה במקום המשטרה.

שמואל מלכיס: אי אפשר להטיל עליו את האחריות, שבעצם מתייחסת לסעיף קטן 2.

שמואל מלכיס: אבל דברי האדון כאן מדגישים ביתר שאת את העובדה שאנחנו לא לוקחים רכב ומוכרים אותו לכל דיכפין בשוק.

שמואל מלכיס: חברות הביטוח מעבירות את הרכב אך ורק לבעלי מגרשים מורשים, שרשאים לפרק את הרכב או לבצע בו כל פעולה אחרת.

אמנון כהן: מה עם סימון?

שמואל מלכיס: הסימון לא קיים.

אתי בנדלר: אם כך, אתה תומך בהצעת הממשלה שאומרת שאי אפשר לסמן אלא רק לרשום.

שמואל מלכיס: אני חושב שגם ברישום אין כל תועלת, כמו שבסימון לא היתה תועלת.

עדה וייס: אין סימון, אין תקנות שקובעות איך לסמן.

אמנון כהן: אז האדון הזה מסמן מטוב ליבו?

חנן סלינסון: אני קונה ומייבא לארץ חלקים מכל אירופה והמזרח הרחוק.

חנן סלינסון: באירופה מסמנים את החלקים.

חנן סלינסון: מה שטוב לגויים אסור לנו ליהודים?

חנן סלינסון: אני לא מבין.

חנן סלינסון: אי סימון והטלת אחריות כללית מגבירה את הגניבות.

חנן סלינסון: הראייה, מיום שהתחלנו לסמן הגניבות ירדו, ואת זה יודע כל מי שעוסק בענף.

אמנון כהן: זה נכון מה שאתה אומר.

חנן סלינסון: הם רוצים להדליק את האור מתחת לפנס.

חנן סלינסון: לא מסביב בחושך.

חנן סלינסון: זה מה שקורה בפועל.

יעקב חלווה: אני בעל מוסך 33 שנה.

יעקב חלווה: אני לא ראיתי שום דבר מסומן.

יעקב חלווה: לא כשקיבלתי אותו מספק מורשה ולא כשקיבלתי אותו מחברת ביטוח.

יעקב חלווה: הערה לחברות הביטוח: בחוק חובת המבטח להחזיק ברשיון רק אחרי שתיקנו.

יעקב חלווה: שיספרו לי איפה המכוניות שיוצאות למגרשים, והוא מסיר מעליו כל אחריות בהעברת בעלות וירטואלית למגרשים?

יעקב חלווה: איפה הם מתוקנים?

יעקב חלווה: מתוקנים מתחת לסככות בבתים, בהון שחור, פצצות מתקתקות, אבטלה כתוצאה מזה.

יעקב חלווה: אני לא אומר שהוא שותף לזה, אני אומר שעצם ההתנערות שלו היא הגורם, אני לא מאשים אותו.

יעקב חלווה: רק שימלא את החוק חובת המבטח.

אמנון כהן: תת סעיף 2.

אתי בנדלר: אני אקרא את נוסחה הקיים של פסקה 2 ואחר כך מה ההצעה.

אתי בנדלר: אני מזכירה שוב את הריישה: "שילם מבטח תגמולי ביטוח לבעל רכב ורכש בו זכות לבעלות מכוח הסכם מבעל הרכב או מכוח הוראה על פי דין, יחולו הוראות אלה".

אתי בנדלר: פסקה 2: "מכר המבטח את הרכב שלא למטרת פירוק כללי אלא לשם תיקון, יחזיק המבטח רשיון הרכב ולא יעבירו לרוכש הרכב אלא אם כן הרוכש המציא לו אישור של מוסך שניתן לו רשיון לפי דין ולפיו תוקן הרכב, ואם הוחלף חלק, הורכב במקומו חלק חדש או חלק משומש שסומן לפי הוראות חוק זה".

אתי בנדלר: הצעת הממשלה מדברת על שינוי אחד בלבד: במקום ש"החלק סומן" יהיה ש"החלק נרשם".

אתי בנדלר: כאן באה הצעה נוספת של איגוד המוסכים שמבקשת להוסיף אישורים נוספים לאישורים שצריכים להמציא.

אתי בנדלר: זאת אומרת: "ובסופה יבוא לאישור מוסך הניתן במקרה של תיקון שבו הוחלף חלק כאמור, יצורפו חוות דעת של שמאי רכב, חשבונית מס בשל התיקון ותעודת בדיקה כמשמעותה בתקנה 309 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961".

אתי בנדלר: אני אסביר לכם מה זאת תעודת הבדיקה הזאת:

אתי בנדלר: תקנה 309 לתקנות התעבורה שעניינה שימוש רכב שניזוק – "בעליו של רכב, קצין בטיחות או מי שהשליטה על הרכב בידו, לא ישתמש ברכב, לא ירשה לאחר להשתמש בו, אם נגרם בו נזק למערכת ההיגוי ולבלמים, לשלדת המרכב מעבר לקו הגלגלים, בעמודי המרכב כשהשלדה היא חלק אינטגרלי של המרכב או שהשלדה היא חלק מהרכב, אלא לאחר שהרכב תוקן וניתנה עליו תעודת בדיקה בידי מנהל מקצועי במוסך מורשה הרשאי לתת תעודות בדיקה על פי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים".

אתי בנדלר: דהיינו, בכל מקרה של נזק בטיחותי לרכב, אסור לשחרר אותו מהמוסך אלא אם ניתנה עליו תעודת בדיקה.

יעקב חלווה: חובה להכניס בעניין את השמאי כי הוא גם אחד - - -

אתי בנדלר: רגע.

אתי בנדלר: העתקתי פשוט את הצעת איגוד המוסכים.

אתי בנדלר: אני לא מביעה כרגע את דעתי.

אתי בנדלר: איגודי המוסכים מציעים שבנוסף לאישורים שנדרשים היום על פי החוק יהיה צריך להוסיף חוות דעת של שמאי, חשבונית מס ותעודת בדיקה.

עודד ברוק: אנחנו היינו מתקינים את זה בתקנות אילו הם לא היו מציעים את זה בחוק.

עודד ברוק: מבחינתו זה לא משנה אם זה יהיה בתקנות או בחוק.

עדה וייס: אנחנו מתנגדים לסייפה של תעודת בדיקה כמשמעותה בתקנה 309.

עדה וייס: משום שתעודת בדיקה מדברת על מכללים בטיחותיים.

עדה וייס: זה לא נוגע לגניבות רכב, זה לא נוגע לחלקים.

אילן ליבוביץ: אם מתקנים חלק בטיחותי - - -

עדה וייס: יש חובה לדווח ולקבל תעודת בדיקה.

עדה וייס: אם רוצים לאכוף זה במסגרת פקודת התעבורה והתקנות לתעבורה ולא במסגרת חוק מניעת גניבות.

אמנון ניקריטין: פה מדברים על רכב שנזקו גדול.

אמנון ניקריטין: רכב שעבר נזק תאונתי גדול, מן הראוי שיעבור בדיקה כיאות.

אתי בנדלר: לא זאת השאלה.

אתי בנדלר: עורכת דין וייס ממשרד התחבורה אומרת שיש מקום לדרישה אבל המקום הוא לא באכסניה הזאת.

אתי בנדלר: זה חוק של מניעת גניבות כלי רכב, והנושא שהעליתם היא נקודה בטיחותית שמקומה בפקודות התעבורה ובתקנות זה מופיע.

יעקב חלווה: רצוי מאוד שזה יהיה בחוק כדי לחייב את המוסכים.

יעקב חלווה: חלה חובה על המוסך לפקח ולעשות תקנה 309.

יעקב חלווה: תאר לך אדוני ששאר המכוניות ימשיכו במתכונת הזאת ויתוקנו מתחת לסככה ויחזרו בחזרה.

יעקב חלווה: הם לא יוכלו לקבל את הרישיון מתקנה 309, קרי אישור מוסך מורשה.

יעקב חלווה: זה המקום, אין מקום אחר.

לי דגן: התקנות אמורות לפתור בעיית גניבת רכב.

לי דגן: תקנה 309 קיימת בחוק.

לי דגן: אין צורך להכניס את זה שוב פה.

לי דגן: אם משרד התחבורה אוכף או לא, משרד התחבורה צריך להחליט אם הוא רוצה להתחיל לאכוף את זה כמו שצריך.

אמנון כהן: אז עכשיו הוא יצרך לאכוף כמו שצריך.

אתי בנדלר: אז עכשיו הוא יאכוף כמו שצריך בגלל שזה בחוק הזה?

לי דגן: גם אם יכתבו את זה ב-10 חוקים, זה לא יעשה את זה אכיף יותר.

לי דגן: זה לא המקום.

לי דגן: זה קיים היום בחוק.

לי דגן: יש תקנה 309 לתקנות התעבורה.

יעקב חלווה: זה לא קיים לגבי רכבים שיוצאים לאובדן הערכה.

שמואל מלכיס: אתה שוגה ומטעה ולא מדייק כי המשטרה מורידה רכבים מהכביש אחרי תאונה.

לי דגן: אנחנו לא חושבים שזה המקום ל-309.

לי דגן: מעבר לכך, אנחנו חושבים שאם משרד התחבורה, שהוא בעצם האוטוריטה שקובעת איזה כלים עולים לכביש מבחינה בטיחותית, חושב שהוא צריך להחזיק רשיון של רכב לפני שהוא עולה לכביש, ולעשות עליו אחד שניים או שלוש, או תקנה 309, משרד התחבורה צריך להחליט שזה מה שהוא עושה.

לי דגן: אנחנו לא חושבים שיש מקום שחברות ביטוח יעשו את זה, זה לא רלוונטי.

שאול מרידור: אני רוצה רק להעיר לגבי ההבדל בין הנוסחים.

שאול מרידור: בנוסח שהממשלה הציעה קיים צורך, לפי החוק היום, לקבל אישור מוסך מורשה.

שאול מרידור: זה כבר כבר היום.

שאול מרידור: בדיקה 309 רלוונטית לרכבים שפגועים בטיחותית והחובה קיימת גם היום במקום אחר.

שאול מרידור: אין טעם שנוסיף עוד בדיקות.

שאול מרידור: אם יש רכב שיש לו אבדן להלכה רק בגלל שמישהו קרע את הפח של הרכב, אבל הוא לא עשה שום נזק למרכב של הרכב.

שאול מרידור: רכב כזה לדוגמא, יצטרכו להחליף לו את הפחחות, אבל במהות הבטיחותית לא קרה לו כלום.

שאול מרידור: למה להעביר אותו בדיקה?

שאול מרידור: גם במה שאתם כותבים היום, אין מי שיקבע.

שאול מרידור: בתקנות קבוע שאם יש רכב שיש לו בעיה בטיחותית הוא צריך לעבור בדיקה.

שאול מרידור: אם לא מיישמים את זה, אני לא חושב שאם ירשמו את זה בעוד 20 חוקים, משרד התחבורה יאכוף או לא יאכוף.

יעקב חלווה: זה נכון וטוב כשבא רכב למוסך לתיקון וגם יוצא משם מתוקן.

יעקב חלווה: לא הדין לרכבים שמגיעים למגרשים עם התנתקות של חברת הביטוח מהאחריות שלה, ושם צריך לחייב אותה שאם האוטו הולך לתיקון שיהיה אישור מוסך - - -

שאול מרידור: אני לא עורך דין, אבל בחוק כתוב: "שילם מבטח תגמולי ביטוח...

שאול מרידור: מכר המבטח את הרכב שלא למטרת פירוק כללי, יחזיק המבטח ברשיון ולא יעבירו לרכוש אלא אם כן ימציא לו אישור של מוסך.

שאול מרידור: ..".

יעקב חלווה: אין דבר כזה, הם לא מיישמים את זה.

אביב שפירשטיין: ברגע שחברת ביטוח מעבירה את האוטו למגרש היא מתנתקת מהשמאי.

אביב שפירשטיין: אם נכתוב שבמהלך התיקון, השמאי יעקוב אחרי התיקון, אז הוא גם יחליט אם צריך לעשות תקנה 309 או לא.

אביב שפירשטיין: זה טוב גם לחברת הביטוח כי היא הרי לא רוצה את המחוייבות על הרכב לאחר שהיא מכרה אותו.

אביב שפירשטיין: כשהשמאי מתעד את הנזק ומלווה את הנזק הוא רואה איזה חלקים מרכיבים לרכב והוא דואג שהרכב יצא בטיחותי.

אביב שפירשטיין: במידה והרכב צריך תקנה 309 לתקנות התעבורה, אז הוא יחליט.

אביב שפירשטיין: הוא לא יוציא את חוות דעתו ללא תקנה 309.

אביב שפירשטיין: אני מציע שיהיה כתוב שהשמאי ילווה את תהליך התיקון.

אביב שפירשטיין: אני גם ממליץ שהשמאי שבדק ראשונית את הרכב הוא זה שילווה את הרכב וזאת מהסיבה שהוא ראה את הנזק הראשוני, יש לו את כל התיעוד הראשוני של הרכב.

אביב שפירשטיין: בסופו של דבר, הרכב יעלה תקין לכביש, בנוסף לכך שוק ההון השחור - - -

רונן לוי: אין קשר אם זה שייך או לא שייך.

רונן לוי: אם יש הזדמנות ליצור סגירת מעגל תיקון בטיחותי - - - לא מזמן היתה ועדת שמי והממשלה אישרה את ההמלצותיה.

רונן לוי: יש הזדמנות לסגור מעגל בטיחותי בהתנייה – המבטח לא יתן את הרשיון לזה שתיקן את הרכב.

רונן לוי: הרי מי שמכיר את המסלול - זה עובר לסוחר, מהסוחר זה עובר לסוחר אחר שמעביר את זה למקום אחר שיתקן וזה כבר יוצא משליטה.

רונן לוי: יש הרבה מכוניות שמסתובבות על הכביש - - -

אמנון כהן: אתה אומר שזה ימנע את זה?

רונן לוי: כמובן.

אמנון כהן: אבל זה כבר קיים בחוק.

רונן לוי: 309 יהיה בעצם סגירת מעגל כי חברת הביטוח היא זאת שמחליטה ומציעה את התהליך של אבדן להלכה, זה לא בא לבד, הם יכולים להתנער מאחריות.

רונן לוי: חברות הביטוח הן שמניעות את התהליך.

רונן לוי: אם הן מניעות את התהליך, אז שיסגרו אותו.

רונן לוי: זה גם מוריד את הלקוחות - הצרכנים של החלפים.

רונן לוי: ברגע שיהיה פיקוח על כל המעגל, אז יהיו גם פחות צרכנים.

רונן לוי: אני לא יודע למה הם מתנגדים לזה.

רונן לוי: הגניבות עולות יותר כסף מאובדן להלכה.

רונן לוי: אין לי מושג למה הם מתנגדים לזה.

שמואל מלכיס: אני חושב שהצליחו פה לבלבל את הוועדה המכובדת.

אמנון כהן: אנחנו מבינים שכשמדבר נציג השמאים, הוא ידאג לשמאים, נציג המוסכים ידאג למוסכים, נציג הביטוח ידאג לביטוח.

אמנון כהן: כולנו מבינים.

אמנון כהן: אני צריך לדאוג לציבור.

שמואל מלכיס: 5 שנים היה בתוקף חוק שאנחנו תמכנו בו, ואפילו יזמנו אותו, ותועלתו היתה אפס.

שמואל מלכיס: השינוי המוצע היום בחוק אין בו שום תועלת, חבל על הזמן, זה כוסות רוח למת.

שמואל מלכיס: חבל על כל הנושא וחבל לחוקק את כל החוק הזה.

שמואל מלכיס: אבל אם הממשלה מתעקשת לחוקק את החוק, מי אנחנו שנמנע ממנה.

שמואל מלכיס: אני מזכיר לכולם שמבטח תפקידו לקנות סיכונים מאנשים ולשלם תגמולי ביטוח.

שמואל מלכיס: תפקידו של מבטח הוא לבטח ולא להחליף את המשטרה ומשרד התחבורה בפיקוח ובקרה על מילוי תקנות והוראות חוק.

שמואל מלכיס: התפקיד היחידי של מבטח הוא לבטח.

שמואל מלכיס: אני הלך מהכבד לקל, אם אני לוקח את האבסורד שמובא כאן - - -

אמנון כהן: מה מפריע לך בסעיף ב'?

שמואל מלכיס: 309 זאת משימה שהוטלה על מוסכים.

שמואל מלכיס: אין לה שום קשר לחברות ביטוח.

שמואל מלכיס: אם משרד התחבורה לא מסוגל לפקח על המוסכים, חברות הביטוח לא צריכות לפקח על המוסכים.

שמואל מלכיס: התפקיד של המוסכים הוא לבדוק ולתקן רכב, ותפקיד של מנהל מוסך זה לתקן.

שמואל מלכיס: יש לי אינטרס גדול מאוד שהרכב ייצא מתוקן.

שמואל מלכיס: כולכם שוכחים דבר אחד חשוב, שב-90% מהמקרים, רכב שמתוקן, חברת הביטוח ממשיכה לבטח אותו, והיא נושאת בנזק נוסף שייגרם לו, אם הנזק תוקן בצורה לא בטיחותית.

שמואל מלכיס: אבל לחברת ביטוח אין כלים ויכולות והיא לא מסוגלת לבדוק את איכותו של התיקון.

שמואל מלכיס: זה תפקידם של מוסכים בלבד.

שמואל מלכיס: תפקידו של שמאי הוא להעריך נזק בלבד.

שמואל מלכיס: שמאי לא נועד לבדוק את איכות התיקון של רכב, הוא לא שייך בכלל לעניין.

שמואל מלכיס: תפקידם של מבטחים הוא לא לבדוק את עבודתו של השמאי או את העובדה שהשמאי בדק או לא בדק רכב לאחר תיקון.

שמואל מלכיס: זה לא עניין של מבטח.

שמואל מלכיס: היום צריך להיות ברור, משרד התחבורה שינה את כללי המשחק.

שמואל מלכיס: היום שוכר רכב לא מופיע ברישומים של משרד התחבורה כבעלים נוסף של רכב.

שמואל מלכיס: אבל הוא מקבל את הבעלות המלאה על הרכב.

שמואל מלכיס: אנחנו מוכרים היום רכבים אך ורק למגרשים מורשים.

שמואל מלכיס: אנחנו לא מוכרים רכב לשום גורם אחר.

שמואל מלכיס: אנחנו לא יכולים להיות אחראים לשום דבר שקרה לרכב הזה, לאחר שמכרנו אותו למגרש.

שמואל מלכיס: אני לא מסכים לסעיף ב' כולו, כולל הצעת החוק הממשלתית.

משה יניב: אני מקריא פסקה קצרה מנייר ארוך: "במידה והרכב הוכרז על ידי השמאי כאבדן להלכה והנזקים בין היתר הינם במכללים הנכללים בתקנה 309 לתקנות התעבורה, השמאי יציין זאת על גבי חוות הדעת וידווח לרשות.

משה יניב: העתק כלי הרכב ופרטי המגרש אליו הועבר כלי הרכב (כתובתנו, רח' המלאכה 8, ת"א), אגף הרכב, ראש תחום שירותי תחזוקה".

משה יניב: זה נייר של משרד התחבורה שהופץ בחתימתו של שמעון אברהם, שנדמה לי שלא נוכח פה, ושל אביב שפירשטיין שנמצא פה.

משה יניב: הנייר הזה אומר כך: אני בתור מבטח עשיתי אבדן להלכה, ושילמתי.

משה יניב: אני לוקח את דוח השמאי על התמונות שלו, ולא אכפת לי אם זה בטיחותי או לא בטיחותי, ואני שולח למשרד התחבורה.

משה יניב: ואני כבר יודע, ואני מוכן לשלוח את דוח השמאי גם למשטרה.

משה יניב: זה חוזר שמשרד התחבורה הפיץ לכל השמאים שכבר שולחים למשרד התחבורה את האובדנים, ובכך למעשה ממלאים את החובה ונותנים למשרד התחבורה והמשטרה את כל הכלים הנדרשים לפקח, לבקר, לעקוב, לוודא, לעשות את כל מה שצריך כדי שלא יקרו מקרים שאף אחד מהנוכחים פה לא רוצה שיקרו.

אמנון כהן: בפסקה 2 במקום "שסומן" יבוא "שנרשם" ובסופו יבוא "לאישור מוסך הניתן במקרה של תיקון שבו הוחלף חלק כאמור, יצורפו חוות דעת של שמאי רכב, חשבונית מס בשל התיקון" וזהו, עד כאן.

אליעזר זנדברג: הבעיה היא שאתה משאיר את המעגל פתוח.

אמנון כהן: אני לא יכול להשאיר תקנה בחוק.

אתי בנדלר: שמענו שההרחבה הזאת קיימת היום כבר בתקנות.

אתי בנדלר: אז העובדה שנעגן אותה באכסניה הזאת, לא ברור אם היא מתאימה.

אתי בנדלר: מעבר לזה, נכון שיש מקרים שבהם אנחנו בחוקים מפנים לתקנות אבל בדרך כלל אנחנו מפנים כשיש קשר.

אתי בנדלר: למשל, בפקודת התעבורה יש הפניות לתקנות התעבורה.

אתי בנדלר: אנחנו משתדלים לצמצם את העשייה הזאת.

אתי בנדלר: מדוע?

אתי בנדלר: כי מחר ישנו את תקנה 309 ואנחנו לא נזכור שהדברים מעוגנים פה בחוק.

אליעזר זנדברג: השאלה היא אם אנחנו לא יכולים לכתוב כאן במילים את ההאצלה של תקנה 309?

אתי בנדלר: לאיזה צורך?

אתי בנדלר: אם תקנה 309 קיימת והיא מחייבת, אז למה צריך להכניס את זה לחוק הזה?

אתי בנדלר: הדבר היחידי הוא, שמא ישנה פרשנות, אינני יודעת, שהתקנה האת לא חלה על מבטח והיום רוצים להפוך את המבטח לכלי לביצוע תקנה 309.

חנן סלינסון: תקנה 309 זה אחד הדברים הכי טובים שנעשו בשנים האחרונות לענף הרכב.

חנן סלינסון: בואו לא נשכח, חבר הכנסת לשעבר זכרונו לברכה, מיכה רייסר, האוטו שלו התפרק לשניים.

חנן סלינסון: אם בזמנו היתה תקנה, זה לא היה קורה.

חנן סלינסון: התקנה הזאת בודקת את הכל.

חנן סלינסון: זה קרה במכון מורשה מטעם משרד התחבורה שקיבל היתרים ורשיונות.

אמנון כהן: יש לי בעיה בחוק להכניס תקנות.

אמנון כהן: התקנה מעולה, הכל טוב ויפה, אבל אני לא יכול להכניס לחוק תקנה.

אמנון כהן: לכן, בלי להגיד תקנה, אפשר להגיד שהשר יקבע - - -

אתי בנדלר: תעודת בדיקה, כפי שיקבע השר.

אמנון כהן: אושרה.

אמנון כהן: הלאה, פסקה 2.

אתי בנדלר: לסעיף קטן ב' יש שתי גירסאות ואני מוכרחה לומר שאת הגירסה של איגוד המוסכים אני ציטטתי אבל אני לא מבינה אותה.

אתי בנדלר: סעיף קטן ב' אומר כדלקמן: "העדר מבטח את רשיון הרכב לרוכש רכב, כאמור בסעיף קטן א(2), ידווח על כך למנהל בדרך שתיקבע".

אתי בנדלר: הממשלה הציעה לחלוטין לפטור מהחובה לדווח למנהל וגירסה ב' אומרת: להשאיר את זה, אבל במקום המנהל יבוא רשות הרישום.

אתי בנדלר: המנהל, בעצם, בהתאם לחוק, זה מי שרשות הרישוי הסמיכה לכך.

אתי בנדלר: זה עובד משרד התחבורה ששר התחבורה מינה אותו.

אמנון כהן: אנשי המוסכים, נשאיר את הצעת הממשלה?

אמנון כהן: גירסה ב' יורדת.

אילן ליבוביץ: המשמעות היא שאין דיווח על רכב כזה כשהוא עובר, זאת המשמעות.

אילן ליבוביץ: הממשלה לא רוצה לקבל שום דיווח.

אילן ליבוביץ: הממשלה רוצה לנהל.

עודד ברוק: הממשלה תוכל לגשת לכל אחד מהמקומות ולבחון את הרישומים כפי שנעשו.

אליעזר זנדברג: באמת נראה לך שהממשלה תיגש לבדוק.

קריאה: זה בדיוק התפקיד של יחידת אתג"ר.

אילן ליבוביץ: כמה שוטרים יש היום ליחידת אתג"ר?

אמיר גור: יהיו 100.

אליעזר זנדברג: זה יהיה לפני השיטור הקהילתי או אחרי?

אילן ליבוביץ: זה יהיה עם משטרת האינטרנט או בלי משטרת האינטרנט?

אליעזר זנדברג: מנהל, זה מי שמשרד הרישוי - - -

אתי בנדלר: הם הציעו למחוק את הגדרת המנהל.

אתי בנדלר: הגדרת המנהל היום היא: עובד משרד התחבורה, ששר התחבורה מינה אותו להיות מנהל.

אליעזר זנדברג: אני מציע שאולי במקום המילה "מנהל", נקבע ששר התחבורה יקבע למי לדווח ואפשר גם לדווח מצידי ליחידת אתג"ר.

אליעזר זנדברג: אבל להתעלם מהדיווח בכלל זה לא הגיוני.

חנן סלינסון: ה-309 הוא מצויין, אבל איך מחילים אותו על חברות הליסינג ועל אנשים פרטיים?

חנן סלינסון: היום עולים 160,000 מכוניות על הכביש.

חנן סלינסון: אם זה לא יסודר, זה בטל מעיקרו.

חנן אהרון: נניח שאנחנו מדברים על דיווח.

חנן אהרון: למי נדווח?

חנן אהרון: איך נדווח?

חנן אהרון: המשרד יקבל דיווח?

חנן אהרון: אני רוצה לומר שזה לא נכון ואין לנו שום מערכת לעניין הזה.

חנן אהרון: תאר לך שאנחנו הופכים להיות אחראים על כל דיווח של כל מוסך.

חנן אהרון: המשמעות היא שאני אקבל דיווח על כל נזק של רכב שתוקן.

חנן אהרון: אתה יודע באיזה כמות מדובר?

חנן אהרון: אפשר יהיה לכתוב, אבל אין לזה משמעות.

חנן אהרון: זה בלתי אפשרי, לא ניתן לעשות את זה.

אילן ליבוביץ: לא מדובר על כל נזק.

לי דגן: משרד התחבורה לא מסוגל או לא רוצה או לא יכול לאסוף את הדיווח.

לי דגן: אנחנו מבקשים שחברת ביטוח תבדוק שיש אישורים, שיש חשבוניות, שיש שמאי וכו'.

לי דגן: ההצעה שלנו החילופית היא, לקחת את החובות האלה מחברת הביטוח.

לי דגן: שחברת הביטוח תפקיד את הרשיון אצל האדונים הנכבדים במשרד התחבורה.

לי דגן: משרד התחבורה יבדוק שיש את איקס וואיי.

לי דגן: זאת הרשות המקצועית.

אליעזר זנדברג: נראה לך שלזה הוא מסוגל?

אליעזר זנדברג: אני רוצה רק שלא ישתמע מהפרוטוקול שאנחנו אומרים פה שהם לא רוצים לעבוד.

לי דגן: אני לא באה לבקר את משרד התחבורה.

לי דגן: חברות הביטוח מסוגלות להפקיד את רשיון הרכב אצל אותם אדונים.

לי דגן: האדונים יבדקו מה שהם רוצים: אישורי מוסכים, הם ירצו 309?

לי דגן: ידרשו את 309.

לי דגן: יסגרו את המעגל ויעשו את זה כמו שצריך.

לי דגן: אלה בעלי המקצוע הרלוונטים.

לי דגן: ככה אנחנו גם מוודאים שכל הרכבים מגיעים לשם, גם רכבים שהיו בחברת ביטוח וגם רכבים שלא היו בחברת ביטוח.

אמנון כהן: אז איך יידע האזרח שהולך לקנות רכב במגרש, אם הוא עבר את כל התהליך?

לי דגן: איך הוא יידע אם הוא עבר דרך חברת הביטוח?

אמנון כהן: איך הוא יידע אם היה "טוטל לוס"?

אמנון כהן: אני אזרח, אני רוצה לקנות רכב.

אמנון כהן: הגעתי למגרש ואני לא מכיר כלום.

אמנון כהן: ראיתי רכב שמצא חן בעיני.

אמנון כהן: איך אני יודע מה קורות החיים של הרכב?

אמנון כהן: רק פגיעה בפח?

אמנון כהן: פגיעה בשאסי?

לי דגן: אם הרכב יעבור דרך משרד התחבורה, משרד התחבורה יציין כוכבית.

לי דגן: ביום שאתה בא לעשות העברת בעלות, הפקיד יגיד לך לשים לב שיש כוכבית.

לי דגן: זה תפקיד מקצועי במשרד התחבורה.

לי דגן: זה לא תפקיד של חברת ביטוח ולא של מנהל צי רכב.

אמנון כהן: של מי התפקיד הזה?

לי דגן: של משרד התחבורה.

אתי בנדלר: הוא לא מוכן לקבל את התפקיד הזה.

לי דגן: אתם אומרים שמשרד התחבורה לא מסוגל ולא יכול.

לי דגן: במקום זה אתם מטילים את זה על חברת ביטוח שהיא חברה פרטית.

לי דגן: ומי בסוף משלם את המחיר?

לי דגן: כולנו.

אמנון כהן: אני אשלם.

אמנון כהן: אם אני קונה רכב אחרי תאונה או שני רכבים שחיברו אותם - - -

לי דגן: כל חובה שאתה מטיל על חברת הביטוח, בסופו של דבר עולה לה כסף.

לי דגן: כל כסף שחברת ביטוח צריכה להשקיע, הולך בסופו של דבר למבוטח.

אמנון כהן: אני הולך למגרש של חנן.

חנן אהרון: בעצם זה יהפוך אותנו למועצה לצרכנות.

חנן אהרון: מה בעצם המשמעות?

חנן אהרון: אנחנו נהפוך להיות מועצה לצרכנות שכל מי שניזוק ממישהו - - - זה משהו צרכני.

חנן אהרון: זה לא עניין של משרד התחבורה ושל בטיחות.

חנן אהרון: יש פה עניין שצרכן קנה רכב והוא צריך לקבל מידע על הרכב אם ניזוק או לא.

אמנון כהן: וממי הוא יקבל את המידע?

חנן אהרון: מהמוכר.

חנן אהרון: כמו שאתה קונה דירה וכמו שאתה קונה כל דבר.

חנן אהרון: למוכר יש חובה לדווח לך.

חנן אהרון: אנחנו הופכים להיות צד, אנחנו נעשה אצלנו רישום באמצעות כוכביות, נקבל דיווחים מהאזרחים ואז משרד הרישוי יהיה פתוח לתביעות, שאני לא עשיתי כוכבית בזמן, שזה שכן נקלט במחשב או לא נקלט וכדומה.

אתי בנדלר: חברי הכנסת צריכים להחליט בשאלה מאוד בסיסית: האם להטיל על משרד התחבורה חובה כלפי ציבור הצרכנים, הקונים הפוטנציאליים של כלי רכב, או לפטור אותם מהחובה הזאת.

אתי בנדלר: כי ברגע שיש דיווח למשרד התחבורה, עקרונית יכול אזרח מהשורה לפנות למשרד התחבורה ולשאול, האם הוא קיבל דיווח לגבי כלי רכב שעבר סוג של תיקון בטיחותי, שפורקו בו חלקים והורכבו בו חלקים אחרים והוא תוקן.

אתי בנדלר: אם משרד התחבורה לא יהיה מסוגל לענות על השאלה הזאת, או ייתן מידע לא נכון, אינני יודעת אם בעתיד בתי המשפט לא יכירו בחובה מושגית כלפי הצרכן לתת את המידע הזה ויטילו עליו חובות בנושא הזה, גם אם הדברים לא נאמרו מפורשות בחוק.

אתי בנדלר: אני חושבת שמזה בדיוק חושש משרד התחבורה וזה מה שעומד מאחורי הבקשה שלו לבטל את החובה לדווח על כך למשרד התחבורה.

אתי בנדלר: נכון להיום קיימת חובה לדווח בדרך שתיקבע ולא נקבעה דרך כי זה היה מותנה בתקנות שלא הותקנו לעניין הזה.

אתי בנדלר: לכן יש כאן הכרעה ערכית שאתם חייבים לקבל בנושא הזה.

אתי בנדלר: אני פשוט רציתי שתבינו מה המשמעות.

אמנון כהן: אבל מי אמור לתת לצרכן ולציבור?

אתי בנדלר: אין היום חובה.

אתי בנדלר: אתם צריכים לקבוע אם מישהו אמור בכלל, מעבר למוכר הרכב.

שאול מרידור: אני רוצה להזכיר לכם שבסופו של דבר אנחנו יושבים פה היום כי חוק קודם, שאמנם היה הוראת שעה, אבל היה חוק שחוקק ובפועל לא יושם בגלל אלף ואחת סיבות.

שאול מרידור: אחת מהסיבות היו שהחוק היה כל כך דרקוני, גם כלפי הממשלה, שלא נמצאו המשאבים ליישם אותו.

שאול מרידור: מעבר לזה, אני לא רואה אפשרות שמשרד התחבורה ישמש עכשיו כמתווך בקניה או מכירה של רכבים.

שאול מרידור: מוטלת היום חובה על כל מוכר שמוכר רכב או דירה או טייפ או מקרר, זה לא משנה מה מחירו, לתת גילוי על מצבו של הדבר אותו הוא מוכר, ככל שהוא יודע.

שאול מרידור: הדבר הזה קיים גם היום על כל מוכר, בין אם הוא חברת ביטוח ובין אם הוא מגרש רכב.

שאול מרידור: מה הבעיה?

שאול מרידור: למה כולם נזעקים?

שאול מרידור: כי קיים לכאורה חשש שיש אנשים שלא מקיימים את החובה הזאת ויש שעושים כל מיני תמרונים ובסוף מביאים לך רכב ואומרים לך שהוא יד ראשונה, עכשיו יצא מהמדף, ובכלל הוא עבר תאונה קטלנית.

שאול מרידור: צריך לזכור שמשרד התחבורה לא יכול להיות בתווך.

שאול מרידור: לא בדקתי לעומק, אבל לטעמי יש פה עלות תקציב אדירה מצד משרד התחבורה כי הוא יצטרך לנהל אלפי רישומים של רכבים בשנה.

שאול מרידור: בנוסף, כל מטרת הצעת החוק של הממשלה היתה להביא הצעה חוק שמצד אחד שומרת על אינטרסים ויוצאת מניעת גניבות, אבל מהצד השני יוצרת חוק שאפשר לעמוד בו.

שאול מרידור: אני לא יודע איך הממשלה תעמוד בחוק כזה.

אליעזר זנדברג: אנחנו פה לטפל בגניבות הרכב ולא בשביל לתת שירות יותר טוב לאזרח שקונה מכונית והאם המכונית טובה או לא טובה.

אליעזר זנדברג: המטרה שלנו בסגירת מעגל הדיווח היא שיהיו נתונים למי שמטפל בסחר בחלפים משומשים או ברכב גנוב, על מנת שיוכל להשתמש בנתונים האלה, אם הוא רוצה.

אליעזר זנדברג: אם לא ניתן את הדיווח יהיה קשה להגיע.

עודד ברוק: זה חברות ביטוח, זאת חובת המבטח.

אליעזר זנדברג: משרד התחבורה אומר שאם הוא בסיפור, יהיו כוכביות, יתחילו לשאול שאלות, מחר בבוקר באמת יכולות להיות תביעות.

אליעזר זנדברג: יגידו שהמשרד היה רשלן, הוא לא הביא את המידע וכדומה.

אליעזר זנדברג: את זה אנחנו צריכים למנוע כי אנחנו לא עוסקים בזה כרגע.

אליעזר זנדברג: אם כי אפשר לדבר על מאגר, כולל מאגר בתשלום שיכסה את ההוצאות.

אליעזר זנדברג: אני חושב שהדבר הנכון הוא, שבמקום שזה יהיה מפקח או מנהל במובן של מישהו ממשרד התחבורה, לקבוע שזה יועבר למשטרה כנתון.

אליעזר זנדברג: למשטרה אין חובה למסור את הנתונים הלאה, כי זה חלק מחקירה.

אליעזר זנדברג: זה נראה לי יותר הגיוני שהמשטרה תקבל את המידע.

אליעזר זנדברג: אם שר התחבורה ירצה, לתת לו את האופציה לקבוע שגם אליו צריך לדווח בעתיד, אבל זה יהיה שיקול דעתו.

אליעזר זנדברג: אני מציע להעביר את זה לגורם המוסמך במשטרה, שנלחם בגניבות הרכב, כפי שימצא שר התחבורה או שר הפנים להגדיר אותו.

אליעזר זנדברג: אתה לא יכול להיות במצב שאין מידע.

שאול מרידור: אם כולם מקיימים את החוק,ואם חברות הביטוח, שעליהן חלה החובה לפי הצעת החוק, מקיימות את החוק, הרי לא צריך דיווח.

שאול מרידור: כי מה הדיווח יגיד?

שאול מרידור: היה רכב שתוקן והוא בטיחותי.

שאול מרידור: ואז, לצורך העניין, אם הם יקיימו את החובה, הדיווח לא ישנה בכלל למשטרה כי הרכב תקין.

שאול מרידור: איפה הבעיה שלנו?

שאול מרידור: אתה רוצה את הדיווח כדי להטיל שוט על המבטח שעליו החובה, כדי שיעמוד בו.

אליעזר זנדברג: הדיווח יצור את הדינמיקה הנכונה כי הם יעשו את ההצלבה.

אליעזר זנדברג: הם לא יצטרכו אפילו לקרוא את הדוח.

אליעזר זנדברג: הם יראו מספר זה קיבלתי דיווח מחברת הביטוח, זה סגור.

אליעזר זנדברג: אבל ברגע שלא קיבלתי - -

שאול מרידור: אבל הם לא ידעו עליו.

שאול מרידור: מה שהם לא קיבלו, הם לא ידעו עליו.

אליעזר זנדברג: הם ידעו, כי הם יקבלו את הדיווח הזה.

שאול מרידור: לא, זה אותו דיווח.

לי דגן: הם מקבלים דיווח אחד.

שאול מרידור: היה לי רכב שהיה בו נזק גדול, הלכתי ותיקנתי אותו, בדקתי והכל בסדר.

שאול מרידור: זה הדיווח שהם מקבלים.

שאול מרידור: זה דיווח אחד על כל רכב.

שאול מרידור: מה יעזור לו הדיווח הזה?

שאול מרידור: הוא אומר: אני מחיל את החובה על המבטח ולשמור אצלו את הרישום.

שאול מרידור: אני, המחוקק, או במקרה הזה אתג"ר, שומר לעצמי את הזכות להיכנס לך לספרים ולבדוק.

שאול מרידור: השוט לצורך העניין, היא הביקורת על אותו מבטח.

שאול מרידור: אני לא יודע כמה חברות ביטוח יש, אבל כנראה שלא הרבה כמו מוסכים.

שאול מרידור: אפשר להיכנס לתוך התיקים ולעשות בדיקה מדגמית שתספיק להרתיע את החברה.

שאול מרידור: את זה אני מעריך שהם יודעים לעשות.

שאול מרידור: מספיק שהם עושים את זה מדגמית, אותה חברה יודעת שהיא צריכה לעמוד בזה כי היא לא יכולה להרשות לעצמה רכב שלא יעמוד בזה.

שאול מרידור: זאת המטרה.

שאול מרידור: מטרת החוק היא לא העברת מידע לציבור, אבל גם ככה הדיווח לא יעזור כי הדיווח יגיד שתוקן והרכב בטיחותי, כי אחרת הוא לא יעבור את הבדיקה.

שאול מרידור: מה שכתוב פה זה שהמבטח מחוייב להביא אישור ממוסך מורשה שתיקן את הרכב ובדיקת 309, זה במקרה של בטיחות.

אביב שפירשטיין: צריך לעשות את זה פרקטי.

אביב שפירשטיין: השמאי ילווה את התיקון.

אביב שפירשטיין: הוא ראה את האוטו לפני התיקון.

אביב שפירשטיין: הסוחר הוא בעל האוטו.

אביב שפירשטיין: השמאי רואה את הרכב מייד אחרי התאונה, את מהלך התיקון, איזה חלקים הוכנסו לרכב.

שאול מרידור: אבל זאת לא מטרת החוק.

שאול מרידור: יכול להיות שאתה צודק וזה לטובת הציבור, אפשר לדון בזה.

שאול מרידור: אני לא בטוח.

אביב שרפשטיין: יצורפו חוות דעת של שמאי רכב שיפקח על מהלך התיקון.

אביב שרפשטיין: רק להוסיף עוד שתי מילים.

יעקב חלווה: משרד התחבורה לא מצליח לאכוף את 309 אז אם יתנו לו גם את זה, זאת בעיה.

יעקב חלווה: אני טוען שבחוק חלה חובה על המבטח לבצע את הדברים.

יעקב חלווה: אין מה להטיל את זה על משרדי ממשלה שבקושי מחזיקים את עצמם, תשאירו את זה לחברות הביטוח.

יעקב חלווה: זה המקום לצרף את השמאים שמוכנים לתת מכל כוחם ומירצם לבצע, לדווח, לאכוף, וכל מה שצריך.

יעקב חלווה: אני רוצה להוסיף, אנשי איגוד המוסכים מוכנים לממן כל מאגר חיצוני, פרטי, שאליו יוזרם.

יעקב חלווה: מה שעושה המשטרה, ואני בעד הנושא הזה, המשטרה אומרת: אני אבוא למאגר בחברת הביטוח.

יעקב חלווה: היא תבדוק או רשיון רכב או תעודת בדיקה 309, חשבונית לתיקון, אישור מוסך ודוח שמאי.

יעקב חלווה: אז אם זה מקובל, חברת הביטוח חייבת לדווח.

יעקב חלווה: ואם לא מספיק לכם, אז יש איגוד השמאים שמתנדב, תכניסו אותו בפנים, תטילו עליו חובה לבטח.

יעקב חלווה: אנחנו מוכנים לעזור לו.

אליעזר זנדברג: הבנתי מה ששאול הסביר לגבי העובדה שבעצם אין פה כפילות מידע שאפשר להצליב ולכן אין ערך באותו מידע פעמיים.

אליעזר זנדברג: מצד שני, אני כן חושב שאנחנו חייבים להגיע למצב - - -

אמנון כהן: זה יהיה בחוק הבא.

אמנון כהן: סעיף 5 בבקשה.

אתי בנדלר: אז גירסה ב' יורדת.

אתי בנדלר: סעיף 5 המוצע, להערכתי, הוא הבעייתי ביותר.

אתי בנדלר: כל שאר הדברים הם דברים קטנים.

אתי בנדלר: הסעיף החדש המוצע על ידי איגוד המוסכים, לדעתי הוא הסעיף הבעייתי ביותר כי כאן רוצים להרחיב מאוד את כל החובות על דיווחים למיניהם על כל אותם תאגידים שנקראו בהגדרה הקודמת "תאגיד פטור" ועכשיו מדובר להרחיב את זה עוד יותר, לא רק אלה שפטורים מביטוח חובה, אם יש כאלה בכלל, אלא על כל תאגיד שיש לו לפחות 30 כלי רכב ושבעצם לא עושה ביטוח מקיף כי הוא מבטיח את עצמו בביטוח עצמי, שזה מכיל, אני מניחה, אחוזים ניכרים מכלי הרכב.

קריאה: 65% מכלי הרכב החדשים שעולים, הם חברות ליסינג והשכרה.

אתי בנדלר: אינני יודעת כמה מהם נמצאים כאן, אבל מוצע להחיל עליהם את כל החובות החלות על מבטח.

אתי בנדלר: זה מה שעומד בעצם בסעיף החדש.

חנן סלינסון: מי שמורשה מטעם משרד התחבורה לפעול במוסך, במגרש, ממילא מקיים את כל התקנות, ממילא מקיים את כל החוקים.

חנן סלינסון: אני ממילא מדווח על רכב לאחר תאונה, אסור לי אחרת.

חנן סלינסון: כל המגרשים המורשים נוהגים כך.

חנן סלינסון: נראה לי שאתם מחפשים עבודה.

נמרוד הגלילי: אני מאיגוד לשכות המסחר ואני פה בשם הארגון הישראלי להשכרת רכב.

נמרוד הגלילי: רק אתמול נודע לנו שהולכים להכניס אותנו.

נמרוד הגלילי: אי אפשר לדרוש מאיתנו דברים בלי שנקיים דיון וניידע את החברות, נשמע מה העלויות הכלכליות של דבר כזה.

נמרוד הגלילי: רק אתמול זימנתם.

אמנון כהן: מה יש לך לומר?

נמרוד הגלילי: אי אפשר להכניס אותנו עכשיו בדלת האחורית מבלי שהבענו את דעתנו האם אנחנו יכולים לעמוד בנושא הזה.

נמרוד הגלילי: אני מבקש לא להחיל עלינו את הנושא הזה.

נמרוד הגלילי: אם אתם מבקשים היום משהו חדש, אז שיהיה עוד דיון.

לאה ורון: אף אחד מהנציגים שביקשנו לא הגיע?

נמרוד הגלילי: אני מייצג את האיגוד הישראלי להשכרת רכב ואני מייצג אותם.

נמרוד הגלילי: אני לא יכול להציג כרגע עמדה כי אני לא יכול לומר באופן חד משמעי מה העמדה של הארגון.

נמרוד הגלילי: אנחנו לא ידענו מה הולך להיות השינוי.

נמרוד הגלילי: ידענו שאנחנו הולכים להיכלל אבל לא ידענו במה עומד להתבטא השינוי הזה.

לאה ורון: נשלחה אליכם הזמנה אתמול אחר הצהריים.

נמרוד הגלילי: אז מאתמול אחר הצהריים אני צריך - - -

לאה ורון: אם זה חשוב לכם, אז כן.

אליעזר זנדברג: זה כאילו שקבעת שהחוק יחול מחיפה עד חדרה.

אליעזר זנדברג: אם אנחנו מוציאים אותם והם 65% מהרכבים - - -

אמיר גור: אני אסביר לך, למרות שלא התכוננת.

אמיר גור: ההגיון מאחורי חובת המבטח זה לצמצם את גניבות הרכב.

אמיר גור: כשאתה מוכר רכב, למשל, שהוא 50% נזק, הרי החשש שבסופו של דבר הוא יתגלגל לחצרים ששם הוא יתוקן מרכב גנוב.

אמיר גור: את זה אף אחד מאיתנו לא רוצה כי לפעמים הוא נגנב מהצי שלך.

אמיר גור: מה אמרנו?

אמיר גור: כשאתה מוכר את הרכב ב-50% אל תמסור אותו למי שלקח ממך אותו, עד שהוא לא יביא לך אישור שהוא תיקן במוסך מורשה.

אמיר גור: שום עלות אין לך.

אמיר גור: תחזיק את זה אצלך בפיקדון עד שהוא ייתן לך 3-4 טפסים, ואז תחזיר לו בחזרה.

אמיר גור: יש עלות בזה?

אמיר גור: שיכנעתי אותך, אני שמח.

חנן ליסנסון: אדוני קצין המשטרה, תקבל עוד תשובה.

חנן ליסנסון: אני גם בעלים של חברת ליסינג, לא חלה עלי שום חובת דיווח במקרה של חברת הליסינג.

חנן ליסנסון: בקטע של המגרש, מול חברת הביטוח, חלים עלי כל החוקים, כולל ההיתרים והרשיונות של משרד הרישוי וכו'.

אמנון כהן: אז משאירים את סעיף 5.

אתי בנדלר: כמובן בשינויים המחוייבים כי אנחנו לא נגדיר את זה על תאגיד פטור אלא על תאגיד שבבעלותו - - - אני רוצה לדעת מה תהיה בדיוק ההגדרה.

אתי בנדלר: 30 כלי רכב ויותר?

אתי בנדלר: אני העתקתי את ההגדרה מיוסי כץ.

יעקב חלווה: אני אחזור: תאגיד ללא ביטוח הוא תאגיד אשר בבעלותו למעלה מ-30 כלי רכב ללא ביטוח מקיף.

רונן לוי: אם מישהו מקים חברת השכרה, הוא צריך מינימום 30 כלי רכב.

אתי בנדלר: אתה מדבר רק על חברות השכרה?

יעקב חלווה: לא, כל גוף.

אתי בנדלר: אז תאגיד ללא ביטוח זה תאגיד שבבעלותו למעלה מ-30 כלי רכב - - -

יעקב חלווה: זה תאגיד שבבעלותו למעלה מ-30 כלי רכב ללא ביטוח מקיף.

יעקב חלווה: אם אין לו ביטוח מקיף אז הוא לא נכלל אצל המבטח.

יעקב חלווה: אם יש לו ביטוח מקיף הוא ממילא - - -

אתי בנדלר: אני רוצה להבין איך המדינה תעביר לידיעת כל התאגידים שהחוק הזה יחול עליהם עכשיו והם לא ידעו על כך מראש, כי זה לא הובא לידיעתם בשום עד לחובה החדשה שתחול עליהם?

אתי בנדלר: משרד התחבורה?

אתי בנדלר: אינני יודעת מי.

חנן ליסנסון: בגלל זה צריך חוק על כולם ולא על 30 פלוס.

חנן ליסנסון: כי תאגיד שיש לו 50 כלי רכב, יצור עוד תאגיד, חברת בת, ישים 30 פה ו-20 שם.

קריאה: לא נכון, חברת השכרה זה מינימום 50 כלי רכב.

אתי בנדלר: מצד שני, אם אדם עצמאי, מטעמי מס הקים לעצמו חברה ומחזיק כלי רכב אחד, גם תחיל את זה עליו?

אתי בנדלר: אז הוא מבטח, אלא אם כן אין לו כסף לעשות ביטוח מקיף.

אתי בנדלר: על איזה גודל של תאגידים חלה חובה להחזיק קצין בטיחות לרכב?

עדה וייס: 25 כלי רכב.

אתי בנדלר: אז אולי אפשר לפחות על תאגידים כאלה, שיש להם - - - אז תאגיד שחלה עליו חובה להעסיק קצין רכב?

שאול מרידור: היום משרד התחבורה בודק את כל הנושא שנקרא קציני בטיחות בתעבורה.

שאול מרידור: אם מחר יחליטו לבטל את זה ולעשות משהו אחר - - -

לאה ורון: הרעיון הוא מי הם אותם תאגידים פטורים.

שאול מרידור: לדעתי השאלה היא כלכלית והיא לא שייכת לקצין בטיחות רכב.

לאה ורון: רק הביאו משם דוגמא למספר כלי רכב.

לי דגן: אנחנו בדרך כלל נוטים לראות צי רכב, מעל 40 כלי רכב, אבל זה לא משנה.

אתי בנדלר: אני לא מחפשת את המספר אצבע.

אתי בנדלר: אני מחפשת תאגיד שיש לו פונקציונר שיכול להכיר את הכללים שנוגעים לטיפול בכלי רכב.

אתי בנדלר: זה המבחן מבחינתי.

שאול מרידור: המבחן בין לעשות ביטוח מקיף או לעשות ניהול סיכונים או ביטוח עצמי, הוא בסך הכל כלכלי.

שאול מרידור: הוא אומר: הפרמיה עולה לי כך וכך כפול מספר הרכבים.

שאול מרידור: אני עושה מספר תאונות כזה עם נזק כזה, ולכן אני עושה.

שאול מרידור: השאלה היא איפה השיווי משקל של אותו תאגיד?

שאול מרידור: אין לי מושג, אבל אני חושב ש-30 או 40 זה לא משנה כי בסופו של דבר מי שייכנס אלה אותם תאגידים.

שאול מרידור: אם יתפספס תאגיד אחד של 24 רכבים, מצבך יהיה טוב.

שאול מרידור: הבעיה שלך זה הליסינג וההשכרה.

אתי בנדלר: את המינוח אני אמצא, אני רק רוצה לדעת, 25 כלי רכב וזהו זה?

אמנון כהן: זהו, התקדמנו הלאה.

אתי בנדלר: כלי רכב שאינם מבוטחים בביטוח מקיף.

אתי בנדלר: אז אם כך, זה אושר בשינויים.

אתי בנדלר: אז עד 8 אתם מאשרים את הכל?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: סעיף 9, פסקאות 1 – 3.

אתי בנדלר: ל-3 אני רואה שיש שתי גירסאות.

אתי בנדלר: אז קודם כל 1 ו-2.

אמנון כהן: אז 1 ו-2 אושר.

אמנון כהן: מה לגבי סעיף 3?

אתי בנדלר: זה סעיף העונשין.

עודד ברוק: זה התבטל, כי ביטלת את המנהל.

אתי בנדלר: כן, זאת חובת הדיווח.

אתי בנדלר: בסדר, אז גירסה ב' ירדה, אם כך.

אמנון כהן: אז כל סעיף 9 אושר.

אמנון כהן: סעיפים 10 עד 14 גם אושרו.

אמנון כהן: עד 14 כולל, אושר הכל.

אמנון כהן: מה לגבי סעיף 15?

אתי בנדלר: סעיף 20 לחוק העיקרי, זה הסעיף הקובע שהחוק בנוסחו הנוכחי הוא בגדר הוראת שעה והוא יפקע ב-31.7.2005.

אתי בנדלר: הצעת הממשלה היא לבטל את הסעיף הזה, כך שמכאן ואילך החוק הזה יהיה חוק קבוע ולא הוראת שעה.

אתי בנדלר: איגוד המוסכים מציעים שהחוק, בנוסחו הנוכחי, יעמוד בתוקף 3 חודשים נוספים ומתום 3 חודשים ייכנס התיקון.

עודד ברוק: למעט הסעיף של האוטונומיה.

לאה ורון: אולי תסביר לוועדה מדוע אתם מבקשים את השינוי בסעיף התחילה.

יעקב חלווה: אם זה יהיה מיידי, אז אני מבטיח לאדוני שעד סוף השנה תרד כמות הגניבות ב-10,000.

אמנון כהן: אז מיידי.

אתי בנדלר: זה מה שהממשלה הציעה.

שאול מרידור: אם הם ירדו ב- 20, נצדיע לכם.

אתי בנדלר: מיום פרסומו.

אמנון כהן: מיום פרסומו, התקדמנו.

אתי בנדלר: אז הסעיף החדש המוצע הוסר.

אביב שפירשטיין: ביקשתי שבהגדרות יירשם שמאי רכב.

אתי בנדלר: אין צורך.

אביב שפירשטיין: אם יש גוף שמוכן לתרום ולהיות בפנים - - -

אמנון כהן: אני לא מאמין בתרומות האלה.

אמנון כהן: הוא יגלגל את זה עליו.

שאול מרידור: אני רוצה להבהיר.

שאול מרידור: כשכתוב בסעיף ב', אותו קיבלנו, שלאישור המוסך תצורף חוות דעת של שמאי רכב, ברור שזאת חוות הדעת הראשונה שניתנה ולא חוות דעת מתמשכת שעכשיו אני צריך להוסיף.

שאול מרידור: זה לא שמאי מלווה.

שאול מרידור: אולי כדאי לכתוב שזאת חוות הדעת הראשונית.

אמנון כהן: לא יהיו עוד חוות דעת.

אתי בנדלר: יש באיזשהו מקום שימוש של שמאי אבל זה לא מוגדר.

שאול מרידור: לא קיים.

אתי בנדלר: זה היה בהגדרה של רכב - - -

אמנון כהן: את יכולה לבדוק אחר כך אם זה שמאי ממשיך או מלווה.

אתי בנדלר: אלה שני דברים שונים.

אתי בנדלר: השאלה האחת, האם יש צורך להגדיר מהו שמאי רכב לצורך העניין.

אתי בנדלר: להערכתי אין צורך.

אתי בנדלר: גם היום בהגדרה של רכב ואובדן גמור, היה כתוב ששמאי רכב קבע שהוא כך וכך ואף אחד לא הרגיש בחסרונה של ההגדרה.

אתי בנדלר: השאלה שהעלה עכשיו מר מרידור, היא האם אנחנו צריכים להגדיר איזה סוג של חוות דעת צריכה להיות על ידי שמאי הרכב.

אתי בנדלר: אין לי עמדה בנושא הזה.

שאול מרידור: לי ברור מה היתה כוונת הוועדה.

אמנון כהן: "תצורף חוות דעת ראשונית"?

אמנון כהן: זה מה שאתה רוצה?

שאול מרידור: אני רוצה לוודא שכולנו מבינים שלא מדובר בשמאי אחד שמלווה את התהליך, אלא מדובר בחוות הדעת שהוא נתן ביום התאונה.

אתי בנדלר: לא כך ולא כך.

אתי בנדלר: אני לא נותנת עכשיו פרשנות לגבי מילות החוק.

אתי בנדלר: אני גם לא יודעת מה נכון.

אתי בנדלר: הנושא הזה לא נדון כאן.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה שמאי מלווה.

עמוס ז'ורבסקי: אם שמאי כתב בדוח הראשוני שצריך להחליף גג כי האוטו התהפך, ואותו בעל מוסך לא החליף את הגג אלא תיקן אותו, יש פה חסר.

עמוס ז'ורבסקי: לכן הנושא של ליווי שמאי כן חשוב.

אמנון כהן: השר יתקין תקנות ובתקנות הוא יציין בדיוק למה הוא מתכוון.

אמנון כהן: הצעת חוק הצעת חוק סימון כלי רכב (מניעת גניבות)(הוראת שעה)(תיקון מס' 3), התשס"ד-2004, עם כל התיקונים, עם כל ההוספות, עם כל ההורדות, אושרה לקריאה שניה ושלישית.

אמנון כהן: מי בעד?

אמנון כהן: מי נגד?

אמנון כהן: אושר פה אחד.

אמנון כהן: תודה רבה לכל המשתתפים.