ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 439, 2005-06-27 00:00

אמנון כהן: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה בנושא:

אמנון כהן: תקנות רשות הדואר (תשלומים בעד שירותי הרשות לפי סעיף 37(א) לחוק (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: בעיקרון, אני לא אוהב הוראות שעה – אני אוהב דברים מבוססים וקבועים.

אמנון כהן: הוראת שעה ניתנת באופן חד פעמי כדי לסיים איזושהי בעיה.

אמנון כהן: הבנתי שרשות הדואר צריכה לעבור תהליכים, וכי היתה החלטת ממשלה בשנת 2003.

אמנון כהן: מאז עברו כשנתיים – קבלתם מספר פעמים הארכות בהוראת שעה, והגיע הזמן שהציבור יזכה לפיצוי נאות לאחר שלא עמדתם בלוח הזמנים, אלא אם כן יש נימוקים סבירים.

אמנון כהן: אם כן, נשמע את הנימוקים ואת החלטת הממשלה – אולי אין צורך לשנות את הסטטוס של רשות הדואר; אולי יש להשאירה כפי שהיא.

אלי אפללו: יש לי הרגשה שאי-צדק נעשה בגביה של שירותים הניתנים על ידי הדואר לציבור.

אלי אפללו: יש תאריך מסוים שבו מקבלים שם דמי הבטחת הכנסה וקצבאות, וביום הזה הדואר לא ערוך די הצורך כדי לקבל את המאסה של האנשים שמגיעים.

אלי אפללו: ראיתי את התורות שהיו שם, והייתי המום ממראה עיני.

אלי אפללו: מדובר באנשים מסכנים, אנשים מבוגרים שרבים לעמוד בתור כדי לקבל את זה בדואר.

אלי אפללו: הייתי שמח מאוד אם הדואר יוכל להיערך ולהמשיך לתת את השירות הזה בסניפים שלו, אבל אם הוא לא ערוך לכך, אני חושב שצריך להתגבר על הענין הזה – לגרום לכך שהוא יהיה ערוך או למצוא דרך אחרת לחלוקה, כמו באמצעות הבנקים, למשל.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: חבר הכנסת ליבוביץ, הצעה לסדר.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב ראש, לפני למעלה משנה נדרשנו לעסוק רבות ברשות הדואר ובהפיכתה לחברת הדואר.

אילן ליבוביץ: הקדשנו זמן רב ודיונים רבים לנושא, וציפיתי שכבר נימצא בעיצומו של התהליך שבו הרשות הופכת לחברה.

אילן ליבוביץ: אני רואה שזה עדיין לא קורה, ואני חושב שלפני שאנחנו דנים בכל נושא אחר, אנחנו צריכים לשמוע תחילה הסברים מדוע משרד האוצר ומשרד התקשורת היו לחוצים כל כך להפוך את זה בחוק ההסדרים, ועד היום – שנה וחצי מאז – לא נעשה דבר בענין.

אמנון כהן: בפעם הבאה שתביאו את חוק ההסדרים תראו מה אני אעשה לכם.

אילן ליבוביץ: לפני שאנחנו דנים בכל נושא, כמו השארת התעריפים הנוכחיים או אישורן של התקנות האלה, אני מבקש לקבל הסברים ממשרד התקשורת וממשרד האוצר מדוע הדברים אינם מתקדמים – זאת למרות הדיונים הרבים שקיימנו, כולל הליכי הפישור בנושא העובדים אותם קידם היושב ראש הקודם.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה לחזק את דברי היושב ראש: משרד האוצר אץ, רץ ועט עלינו בחוק ההסדרים – תעבירו את זה הרגע, כאן ועכשיו, מפני שזה חשוב למדינה.

דוד טל: אני רוצה להסב את תשומת לבם של אנשי האוצר: זה מונח לפתחנו מספר פעמים, בכל דרך ובכל צורה.

דוד טל: בפעמים הבאות שתביאו דבר חשוב, נכון וראוי בחוק ההסדרים, יהיה משבר אמון; אנחנו נתייחס לכך בזלזול ולפעמים בשאט נפש.

דוד טל: לפיכך, מן הראוי שתאמצו לעצמכם קו, לפיו תמנעו מלהביא נושאים שאין חובה לכלול בחוק ההסדרים.

דוד טל: הרי אפשר היה לדון בחוק הזה לאורך זמן וביישוב הדעת, ולא באופן מהיר כל כך כפי שעשינו.

דוד טל: עבדנו כאן מסביב לשעון – וכל הנוכחים יודעים זאת.

דוד טל: למרות זאת, חברת הדואר עדיין לא קיימת.

דוד טל: זהו זלזול מופגן בוועדה ובמחוקק, ואני חושב שהיושב ראש צריך למנוע את זה.

דוד טל: אם דליה איציק לא היתה שרת התקשורת, הייתי אומר לך להקפיא כרגע הכל עד לסיום הטיפול בכל הדברים האלה.

אמנון כהן: גם לי יש חולשה אליה.

אילן ליבוביץ: מה גם שהיא פצועה – אי אפשר לעשות את זה לאדם פצוע.

דוד טל: יש לי בעיה גדולה עם הגברת ואני לא יכול לעשות לה את זה.

דוד טל: לכן אני מציע שנאריך כרגע את התוקף הזה, ולאחר מכן נשקול את צעדינו – ניזום דיון בנושא הזה ונקדם את הנושא.

אבי בלשניקוב: חברי חברי הכנסת המכובדים, מאז כניסתה של שרת התקשורת לתפקיד ומאז כניסתי לתפקיד מנכ"ל משרד התקשורת מאוחר יותר, כולנו - משרד האוצר, רשות הדואר, הנהלת הדואר, מנכ"ל רשות הדואר וועד העובדים שנמצאים כאן – עושים את הכל.

אבי בלשניקוב: רוב הדברים ורוב הסוגיות פתורות ברובן.

אמנון כהן: חודש נוסף מספיק לכם?

אבי בלשניקוב: מכובדי, ישנה סוגיה אחת שהיא יקרה לכולנו, והיא נושא העובדים וזכויותיהם.

אבי בלשניקוב: יש גישה שדוגלת בלחתוך בזבנג וגמרנו.

אבי בלשניקוב: אנחנו שומעים, ומנהלים את המשא-ומתן שעות וימים.

אבי בלשניקוב: כולנו אופטימיים.

אבי בלשניקוב: כידוע לכם, העיצומים ברשות הדואר הסתיימו, השירות כרגע ניתן במלואו, וסיומו של המשא-ומתן נעשה כרגע ברוח טובה ובתום לב של כל הצדדים.

אבי בלשניקוב: אני מקווה מאוד שגם הוועדה המכובדת הזאת תתרום מבחינת מצב הרוח והאווירה הטובה על מנת שנוכל לסיים את זה.

אמנון כהן: האם הנושא האחרון שנותר הוא העובדים וועד העובדים, או שיש נושאים נוספים?

אמנון כהן: אנחנו הרי רוצים לעזור.

אבי בלשניקוב: אנחנו בשלבי סיום עם העובדים.

אבי בלשניקוב: יש להם טענות כאלה ואחרות, ואנחנו בודקים שוב ושוב.

אבי בלשניקוב: יש בהחלט התקדמות.

אבי בלשניקוב: כולנו מאוחדים ברצון לפיו רשות הדואר לא תתחיל את התחרות שתפתח בפברואר 2006 כשהיא צולעת.

אבי בלשניקוב: יש שם אלפי משפחות ואלפי עובדים, ואנחנו לא נקבל החלטות שיגרמו לדואר ולאלפי המשפחות והעובדים שלו להתחיל את התחרות בצורה מקרטעת.

אבי בלשניקוב: אין כאן טובים ורעים, אלא מכלול אחד של כולם.

אבי בלשניקוב: האמינו לי, אני מכיר את הדעה של כל אחד ואחד מהיושבים כאן, ולכולם יש מטרה אחת: פברואר 2006, פתיחת התחרות בענף הדואר.

אבי בלשניקוב: אנחנו רוצים שהדואר יתחיל ברגל ימין, ואנחנו עושים הכל על מנת שכל הבעיות יגיעו לפתרונן.

אמנון כהן: פברואר 2006 הוא תאריך חדש?

אבי בלשניקוב: מה שאושר בכנסת בחקיקה הוא מה שיהיה.

אמנון כהן: ב-2003 אישרו ב-2006?

חיים פרננדס: היה איזשהו תאריך בשנת 2004 – מייד אתייחס לכך.

אבי בלשניקוב: אשר על כן, אנחנו מבקשים להאריך את התקופה בששה חודשים נוספים.

אבי בלשניקוב: אני מאמין שאנחנו נסיים את זה קודם, אבל כדי שלא להגיע לכאן שוב ביקשנו גם מקדם ביטחון ראוי, בצורה אחראית.

אבי בלשניקוב: אנחנו לא באים מתחת לשולחן – אנחנו באים ומבקשים ששה חודשים נוספים.

אבי בלשניקוב: אנחנו בשלבי סיום, ולכן אני רוצה לומר לחברי הכנסת המכובדים שגם למשרד האוצר, גם למשרד התקשורת, גם לעובדים וגם להנהלה יש ענין לסיים את הסוגיה הזאת במהירות האפשרית, ולהתחיל ברגל ימין.

אמנון כהן: אבקש לשאול את נציג האוצר: האם זה יהיה כך גם ברדיו הדיגיטלי שהבאת לי בחוק ההסדרים?

חיים פרננדס: אל תדאג – הכל אותו הדבר.

חיים פרננדס: אתייחס תחילה לדואר, ולאחר מכן אפשר יהיה להתייחס גם להצעת חוק שעברה בנושא הרדיו הדיגיטלי.

דוד טל: איזו השפעה יש לזה בתקציב?

דוד טל: מה הקשר?

חיים פרננדס: חבר הכנסת טל, אני מזכיר שבפרק השינוי המבני, כדי שהתיאגוד ייכנס לתוקף נדרשת בסופו של דבר חתימתם של שרת התקשורת ושל שר האוצר על צו תחילה.

חיים פרננדס: כך שבסופו של דבר, הדברים התכנסו.

דוד טל: אני רוצה להזכיר לאדוני שזה נסגר כבר לפני שנה.

חיים פרננדס: נכון.

חיים פרננדס: אותה סוגיה, שמתייחסת לקצב כיסוי הגירעון האקטוארי, היא סוגיה שמלווה אותנו מזה תקופה ארוכה.

חיים פרננדס: ברקע הדברים, רשות הדואר מפסידה מדי חודש 10 מיליוני ש"ח כתוצאה מהעובדה שהיא פועלת כרשות ולא כחברה.

חיים פרננדס: אינני בא להעיד על עצמנו כמשרד האוצר, אבל אני יכול לומר שניסינו לעשות כל שביכולתנו מאז הסתיימה החקיקה – וגם במהלך חצי השנה האחרונה, בדיונים מול הנהלת הרשות, מול הנהלת משרד התקשורת, מול העובדים וההסתדרות – ולצערנו הנושא לא התרומם לכדי סגירה.

דוד טל: מדוע אתה אופטימי שזה ייסגר בעוד חצי שנה, למשל?

חיים פרננדס: אתה שמעת אותי אומר שאני אופטימי?

דוד טל: שמעתי את מר בלשניקוב, ואני מניח שהוא מביע את עמדת הממשלה.

אילן ליבוביץ: למה יש לי הרגשה שניפגש כאן בתחילת שנת 2006, ונגלה שהחברה עדיין לא קמה והתחילה לפעול?

חיים פרננדס: קשה לי להתייחס לרגשות.

חיים פרננדס: ביקשתם לדעת היכן עומדים את הדברים, וכפי שאני רואה את הדברים הם נמצאים באותה סוגיה של כיסוי הגירעון האקטוארי, שמתקשרת כמובן ליצירות של הפירמה – איך הפירמה מכסה את הגירעון הזה על פני פרק זמן מסוים.

חיים פרננדס: ברגע שבו הסוגיה הזאת תיפתר, הסוגיות האחרות שקיימות מסביב – נקודה כזאת או אחרת בהסכם הקיבוצי – הן סוגיות שלדעתי - - -

דוד טל: אמרת שההפסד הוא 10 מיליוני ש"ח בחודש.

דוד טל: אם כן, מדובר ב-120 מיליוני ש"ח בשנה – היית יכול לתת את זה לעובדים כבר שנתיים, וחסל סדר פסח.

חיים פרננדס: הניתוח שלך נכון.

חיים פרננדס: עם זאת, יש להבין שחלק מהכסף מגיע בסופו של דבר לרשות.

חיים פרננדס: כלומר, כשאנחנו אומרים 100 מיליוני ש"ח לשנה או 120 מיליוני ש"ח בשנה, מדובר בכספים שמגיעים לרשות הדואר, כשהאוצר ויתר על אותם כספים – בתמלוגים, בנכסים או בתעריפים.

אילן ליבוביץ: תחשוב כמה זה עולה לציבור.

חיים פרננדס: את כל הדבר הזה כבר נתנו – זה כבר קיים.

חיים פרננדס: הכסף הזה כבר נתון בחקיקה שאישרתם כאן.

יוסי שלי: ראשית, אני רוצה להתייחס לדבריו של סגן השר אפללו בנושא התורים ב-20 בחודש או ב-28 בחודש.

יוסי שלי: התורים הללו נובעים מתהליך היסטורי, שבו הממשלה כמדינה כפתה עלינו לטפל באוכלוסיה הזאת.

יוסי שלי: אנחנו עושים זאת בחינם, ללא עמלות.

יוסי שלי: מדובר באנשים שהם חסרי חשבון בנק, יש הרבה מיעוטים וגם אנשים שבית המשפט נתן להם הגנה כדי לקבל את הקצבה – כדי שהילדים לא יקחו, וכן הלאה.

יוסי שלי: בדיונים שקיימנו גם עם משרד התקשורת בעבר, אמרנו שאם יתנו לנו--

אמנון כהן: אי אפשר לפזר את זה על פני כמה ימים?

יוסי שלי: הביטוח הלאומי נותן לנו דיסקטים פעמיים בחודש, ואז מגיע עם ישראל, ובדרך כלל לוקח את הכל במזומן.

יוסי שלי: 70% מהאנשים לוקחים את הכסף במזומן.

אמנון כהן: ובחוץ כבר מחכים להם.

יוסי שלי: את מה שבית המשפט שומר להם הם עושים מאחורה – לוקחים להם, ונגמר הסיפור.

יוסי שלי: כך זה, לצערי.

יוסי שלי: בזמנו, בתקופת כהונתו של מנכ"ל משרד התקשורת הקודם, ביקשנו שיתמחרו את הפעולה הזאת ויתנו לנו.

יוסי שלי: כמובן שזהו ויכוח בין משרדים – שוב להוסיף את התשלום על החלכאים ועל הנדכאים.

יוסי שלי: אמרנו שאם יתנו לנו תשלום על כך, נוכל לגייס בימים האלה 10-15 עובדים נוספים ולפזר אותם בנקודות.

יוסי שלי: אני מקווה שנפתור את זה, אבל זאת בעיה שאיננה פתירה כרגע: אף בנק במדינת ישראל ואף סניף לא בנוי למאסה הזאת של אלף איש שבאים ביום אחד.

יוסי שלי: בנוסף, אנחנו מאפשרים לאנשים לפתוח חשבונות, להכניס לשם את הכסף ישירות, ולבוא במועד אחר.

יוסי שלי: אבל הם לא בוחרים לעשות זאת.

אמנון כהן: למה?

יוסי שלי: כי שרת התקשורת גב' דליה איציק ביקשה, וצריך לכבד אותה.

יוסי שלי: שנית, זהו תהליך מסוים שאנחנו מלווים מזה חודשים רבים, ואני סבור שהוא לא קשור לדיון העיקרי של חברי הכנסת, שמלווים אותנו במשך שנה וחצי; זאת סוגיה אחרת, שייתכן שצריך להביא לכאן, ולא להתלות.

יוסי שלי: זהו נושא קיומי לרשות הדואר.

אמנון כהן: אם אנחנו לא מאשרים את התקנות האלה, מה קורה לך?

יוסי שלי: אתה גורם לי נזק של 25 מיליוני ש"ח בשנה.

אבי בלשניקוב: אתה מחזיר אותו לתעריפים הישנים.

אמנון כהן: עם ישראל יהנה.

יוסי שלי: הוא יהנה, אבל הרשות תקרוס ואז הוא לא יהנה.

אילן ליבוביץ: מר שלי, אתה לא מבין שאם היית כבר מקים את החברה – הרי מדי חודש אתה מפסיד 10 מיליוני ש"ח - כל החיסכון שהייתי חוסך לציבור כבר מזמן--

אמנון כהן: אז למה לא סוגרים את זה?

יוסי שלי: יש את ועד העובדים, אותו אני מכבד, ובנוסף יש כאן פער אקטוארי.

יוסי שלי: ישנם אנשים שיושבים היום בבית, שלא קשורים אליי או אליך, והם לא יודעים אם בעוד שנתיים, כאשר הם יקבלו את התלוש, יהיה כסף אחריו.

יוסי שלי: צריך לפתור את הבעיה הזאת.

יוסי שלי: אם אתה שואל אותי, אני מיישר מבט: יש בעיות קטנות.

יוסי שלי: הפנסיה היא הבעיה שבעטיה היד צריכה לרעוד בשעת החתימה על ההסכם.

יוסי שלי: זה הכל.

אמנון כהן: גם בחברת החשמל יש את אותה בעיה.

יוסי שלי: ההבדל הוא שלהם יש - - - 7 מיליארד ש"ח, ולנו אין.

אמנון כהן: אבקש לשמוע בקצרה מנציג ועד העובדים של רשות הדואר היכן עומד הסכסוך ביניכם.

ראובן כראזי: בקצרה, אאחל לך שאדוני יסיים את חוק הדואר – כי התחלנו עם פורז ועברנו לשמחון.

אמנון כהן: אני לא רוצה להמשיך – אולי אקבל תפקידים אחרים, מי יודע?

ראובן כראזי: אחת הבעיות הקשות היא שזה עבר ממשרד התקשורת לרשות הדואר, וישנם עובדים שמועברים ממשרד התקשורת, והפנסיה שלהם לא פתוחה.

ראובן כראזי: חברי הוועדה שיושבים כאן – חברי הכנסת טל, ליבוביץ וחזן – שהם לא יתנו לחוק הזה לעבור בלי סידור של הפנסיה.

אמנון כהן: אם כך, איפה זה עומד?

ראובן כראזי: זה לא עומד; חצי שנה זה לא עמד – זה יושב ושוכב.

ראובן כראזי: לדעתי, מה שרוצים לעשות כאן לא נוגע רק לנושא הפנסיה – אנחנו מסתכלים על היתרונות של החברה קדימה, ובלי תוכנית אסטרטגית זה ללכת ולקרוס, ובמלים אחרות: להעביר אותנו לבעלי ההון.

אמנון כהן: יש ועדה שיושבת בשיתוף משרד האוצר, משרד התקשורת, רשות הדואר ואתם.

ראובן כראזי: במשך חצי שנה היא לא ישבה.

ראובן כראזי: רק כעת היא ישבה, אחרי הדיון בבית הדין לעבודה, כאשר התחלנו בעיצומים לאחר שלא עשינו עיצומים במשך שנה וחצי.

ראובן כראזי: סביב השולחן הזה הסכימו העובדים לוותר על דרגות ועל זכויות כדי ללכת לחברה.

ראובן כראזי: כל מי שעסוק בלהעביר לחברה לא רוצה להעביר לחברה שתהיה חזקה, אלא אם כן רוצים להעביר אותה לבעלי הון, כפי שעשו בשקם, ואנחנו רואים את תע"ש היום.

ראובן כראזי: את זה לא נאפשר.

אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, האם אפשר לגשר איכשהו, ולהביא את כל הגורמים הרלוונטיים?

אמנון כהן: ראינו שגם כך יש גירעון רציני.

אמנון כהן: פעם אחת צריך לחתוך – לכאן או לכאן.

אמנון כהן: יבוא האוצר ויגמור את הסיפור הזה מרזרבה כזו או אחרת.

ראובן כראזי: לא מהרזרבה – ממה שהם לקחו מאתנו.

ראובן כראזי: הם לקחו 200 מיליוני ש"ח בשנת 2002.

אבי בלשניקוב: אדוני יושב ראש הוועדה, בימים אלה - תחת המטריה של בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, תחת המטריה של ועדת הכלכלה ותחת המטריה של כל עם ישראל – אנחנו עושים הכל על מנת לעמק השווה בין כל הצדדים.

אבי בלשניקוב: כל מה שנאמר כאן, הן על ידי יו"ר ועד העובדים והן על ידי מנכ"ל רשות הדואר - וגם לנו יש מספר דברים שאנחנו מתכוונים להכניס, שינויים כאלה ואחרים, על מנת לבסס את האיתנות של חברת הדואר לכשתקום.

אבי בלשניקוב: אשר על כן, אדוני היושב ראש, אנחנו זקוקים לאותה תקופה קצרה בת ששה חודשים שעומדת לפנינו, שבה אנחנו רוצים לסיים את הפרשה.

אבי בלשניקוב: לפיכך, אני מבקש מחברי הוועדה לאשר את בקשתה של שרת התקשורת.

שמרית שקד: אני רוצה להעלות נקודה מסוימת: תקנות תשס"ב הסדירו למעשה את מכלול התעריפים ברשות הדואר, ותקנות תשס"ג קבעו הוראת שעה בענין מכלול תעריפים שונה.

שמרית שקד: זאת כאשר נקבע כי תקנות תשס"ב והתקנות הישנות לא יחולו באותה תקופה שבה חלות התקנות החדשות.

שמרית שקד: למעשה, בתקנות תשס"ג נקבע המחיר של משלוח חבילות – נקבעה החלה הדרגתית של מחירים, ונקבע שמ-1 בספטמבר 2004 ועד 31 בדצמבר 2004 יחול תעריף מסוים.

שמרית שקד: למעשה, אנחנו מאריכים את התוקף של התקנות האלה, ולכאורה אין בתקנות האלה מחיר של חבילות בתקופה הזאת.

שמרית שקד: זה עלול ליצור איזושהי בעיה משפטית.

אמנון כהן: אנחנו נגיד שהתעריף של אותה חבילה ממשיכה עד לאישור התקנות.

פרלי שר: אנחנו ראינו את ההארכות שנעשו כאן - - - לגבי זה, ולכן לא עשינו תיקון ספציפי, והתעריף ממשיך.

ברוריה מנדלסון: זאת הפרשנות שלנו.

אמנון כהן: זה ממשיך עד לאישור התקנות.

פרלי שר: כן – אוטומטית.

יחיאל חזן: אדוני היושב ראש, הייתי שותף לכל הדיונים האלה, והסיפור של העובדים הוא סיפור שמותלה ועומד באוויר.

יחיאל חזן: אני תומך במתן ההארכה, אבל צריך להתלות את זה בכך שהם יבואו לכאן בעוד חוש, וידווחו לוועדה מה קורה עם העובדים.

אמנון כהן: אנחנו נקיים דיון יזום בנושא העובדים, בלא שום קשר לתקנות.

אבי בלשניקוב: בכבוד רב.

אמנון כהן: אני באמת רוצה שתטילו את כובד משקלכם כדי למצוא פתרון לנושא העובדים והפנסיה שלהם.

אמנון כהן: לא יכול להיות שאנשים עובדים ונותנים את מיטב שנותיהם וכספם, והדברים הללו לא יהיו מוסדרים בגיל הפרישה.

אמנון כהן: לבקשתה של שרת התקשורת, אני רוצה להעמיד להצבעה את אישור תקנות רשות הדואר (תשלומים בעד שירותי הרשות לפי סעיף 37א לחוק) (הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: ההארכה היא עד 31 בדצמבר 2005.

אמנון כהן: זוהי הארכה אחרונה – אבקש שזה יירשם בפרוטוקול.

אמנון כהן: בחודש ינואר אנחנו רוצים שהכל כבר יהיה מוסדר.

אמנון כהן: אני פונה לחברי הכנסת ולנציגי משרד התקשורת – אם תרצו ליזום דיון כדי לעדכן את הוועדה בנושא הפנסיה של העובדים וכל הנושא הזה, תבורכו.

אמנון כהן: מיד לאחר החגים נקיים דיון.

אמנון כהן: מי בעד אישור התקנות?

אמנון כהן: הצבעה בעד ההצעה לאשר את התקנות – פה אחד ההצעה לאשר את תקנות רשות הדואר נתקבלה

אמנון כהן: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.