ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 438, 2005-06-27 11:30

אמנון כהן: שלום לכולכם, אני פותח את ישיבת הוועדה בנושא ההשלכות מביטול אזורי שידור בחדשות הכבלים.

אמנון כהן: זהו דיון יזום על ידנו לבקשתם של מספר חברי כנסת, וראיתי לנכון לקיים את הדיון הזה כדי לבחון את הנושא.

אמנון כהן: באופן כללי, מצד אחד אנחנו רוצים לקדם את המצב שבו לכל האזורים בפריפריות תהיה זכות ביטוי והזכות לקבל חדשות אזוריות.

אמנון כהן: בנוסף, נוכחנו בתרומה הרבה של התוכניות, כאשר הן הביאו לחשיפת עובדות ברשויות המקומיות נגד חברי מועצה וראשי רשויות.

אמנון כהן: דרך התוכניות האזוריות הנושא עלה בסופו של דבר גם לערוצים הארציים.

אמנון כהן: כמובן, כל אזרח מרגיש שייכות – הוא יכול להתבטא ולדבר.

יורם מוקדי: גם אותי זה מדאיג, אבל זה לא המצב.

אמנון כהן: מטרתנו היום היא לבחון את מערכת השיקולים שעומדת מאחורי ההחלטה.

אמנון כהן: ביחס לפן הכלכלי, ראיתי שהחיסכון עומד על מיליון דולר – זה למעשה פסיק קטן מכלל החובות הכבדים.

אמנון כהן: עם זאת, מבחינת האייטם שזה נותן לציבור מדובר בכלי חשוב, רציני וגדול מאוד.

אמנון כהן: לפי מסמך שהוגש לנו על ידי מרכז המחקר והמידע, 44% בשנת 2002 היו מרוצים מאוד.

אמנון כהן: נשמע את חברי הכנסת ונשמע את נציגי המועצה ביחס לשיקולים וביחס למדיניות העתידית – אולי החלטות הממשלה לא היו טובות, אולי אתם חושבים שצריך לתקן דבר-מה.

אמנון כהן: הרי עושים כיול כדי לבחון את תגובות השוק, היזמים והאוכלוסיה על מנת שאם נרצה בפעם הבאה לעשות זאת בדרך טובה יותר, עם תיקונים בחקיקה כזאת או אחרת – אנחנו עומדים לרשותכם כאן על מנת לסייע בנושא הזה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב ראש, הנושא של החדשות המקומיות הוא נושא חשוב מאוד בעיניי.

אילן ליבוביץ: זאת משום ש"מבט לחדשות" לא מתעסק בצומת בגבעת אולגה, שאין בה רמזור ויש בה תאונות דרכים, או בבורות בכביש ברחוב עזרא ברחובות, שהעיריה לא שיפצה כבר 10 שנים.

אילן ליבוביץ: זה בדיוק המקום שאליו אמורות להיכנס החדשות המקומיות.

אילן ליבוביץ: בשנים האחרונות חל פיחות זוחל בכל הנושא של החדשות המקומיות.

אילן ליבוביץ: בתחילת דבריך ציינת שירדנו מ-16 מהדורות ל-14 מהדורות, לאחר מכן ל-7 מהדורות ולאחר מכן ל-5.

אילן ליבוביץ: יותר מזה: גם בתוך המהדורות עצמן חל כרסום בנושא החדשות, זאת משום שלחברות יש היום חובה לשדר 7 דקות חדשות בלבד מתוך 25 הדקות של החדשות, וכל השאר הן כתבות מגזין.

אילן ליבוביץ: את כתבות המגזין משדרים בכל הארץ – בחיפה, תל אביב ורחובות, בלא הבדל.

אילן ליבוביץ: בעיה נוספת הנובעת מהצמצום הזה היא העובדה שאתה למעשה מוחק מהתקשורת המקומית יישובים רבים מאוד.

אילן ליבוביץ: זאת משום שכששמים את נס-ציונה ואת תל אביב במהדורה אחת, כל עורך חדשות ייתן עדיפות לנושאים הקשורים בתל אביב או בראשון לציון – שכלולות באותה מהדורה - באותן 7 דקות המוקדשות לחדשות, ולא לנושאים שהועלו על ידי תושבי נס-ציונה, למשל.

אילן ליבוביץ: דוגמה נוספת: כפר יונה, שיושבת באותה מהדורה עם חיפה וחדרה.

אילן ליבוביץ: היכן הם יקבלו את הביטוי שלהם?

אילן ליבוביץ: היכן יקבל תושב כפר יונה, שמשלם כסף לכבלים, שלקח בחשבון את החדשות המקומיות כאשר הפך למנוי הכבלים, את ביטויו?

אליעזר כהן: השאלה היא איך אפשר לשלוט בכך.

אליעזר כהן: האם יש שיטה לבקרה ולשליטה על התופעה?

אליעזר כהן: איך מנהלים דבר כזה, כך שזה ייעשה באופן שאותו אתה מציע?

אילן ליבוביץ: עד עכשיו זה נעשה – פשוט מצמצמים כעת את האזורים ומגדילים את האזור.

אילן ליבוביץ: כלומר, אם קודם הזכיין היה צריך לשדר חדשות בנתניה, כפר יונה ואבן יהודה, למשל, ביטלו עכשיו את האזור הזה וצרפו אותו לחיפה.

אילן ליבוביץ: יש תופעה בעייתית, אותה אתה מכיר: אנשים לא רוצים להצטרף לפוליטיקה המקומית ולעשיה המקומית.

אילן ליבוביץ: אם אתה לא מביא את האינפורמציה בנוגע למה שקורה ברמה המוניציפילית, ומשאיר את זה רק ברמה הארצית של מה שקורה בכנסת - וזה אולי חשוב וטוב – אתה לא נותן לאנשים את הקשר למקום שלהם, את האפשרות לדעת מה קורה בעיר שלהם, מהן הבעיות, ובעקבות זאת להציף ולבקר את מה שקורה ברשות שלהם.

אילן ליבוביץ: ייתכן שמועצת הכבלים אומרת שזו מטלה גדולה מדיי מבחינת הזכיינים, ושהם לא עומדים בכך – שחדשות המדע, יצפאן ודברים אחרים חשובים יותר.

אילן ליבוביץ: מקובל עליי – שיבואו ויקראו לבטל את החדשות המקומיות כי העלות גבוהה, ואז נחליט.

אילן ליבוביץ: אבל לא יכול להיות שנתנו בידי מועצת הכבלים איזשהו מנדט, ובכל פעם מתרחש פיחות זוחל שיביא אותנו בסופו של דבר למצב שבו החוק כבר לא יהיה קיים, אבל גם לא יהיה צורך בו כיוון שגם כך הם כבר העלימו את החדשות המקומיות.

אילן ליבוביץ: היום אנחנו לא יכולים לבחון אפילו את האפקטיביות ואת הצורך בחדשות המקומיות כיוון שאם תשאל את תושב כפר יונה, לא מעניין אותו מה קורה בקרית מוצקין או בחיפה - הוא כבר לא צופה במהדורה הזאת.

דוד טל: אדוני היושב ראש, למען הגילוי הנאות אני מוכרח לומר שלא גיבשתי את עמדתי ביחס לנושא הנדון, ולכן אני רוצה לשמוע את מועצת הכבלים ואת שאר האנשים הרלוונטים.

אמנון כהן: איזו דעה רצית לגבש?

דוד טל: האם לתמוך - ועד כמה אני אהיה מוכן לשכב על הגדר – בדחיית ביטול החובה לשנת 2008 במקום ל-2006, למשל, כך שאפשר יהיה להמשיך ולבחון את הנושא במשך שנתיים נוספות, ולאחר מכן לבדוק אם יש צורך ליצור גם איזונים מתאימים, אם זה באמת מוריד את חברות הכבלים לקרשים.

דוד טל: אבקש לציין שהעיתונים הגדולים – מעריב וידיעות אחרונות – מצאו לנכון להקים בזמנו את המקומונים, שבאו להביא לידיעת התושב את כל החדשות שבפריפריה.

דוד טל: לולי המקומונים, לא היו מדווחים במעריב על מה שקורה באושיות, למשל.

דוד טל: אבל כשיש מקומונים, זה מדווח ומופיע, ומציפים את הבעיה.

דוד טל: הרעיון במועצת הכבלים היה להעביר את החדשות המקומיות, כיוון שאנשים רואים את עצמם מחוברים.

דוד טל: אבל כפי הנראה, לחברות הכבלים יש בעיה.

דוד טל: אני מסכים עם דבריו של חבר הכנסת ליבוביץ, כאשר אמר שמנויי הכבלים הצטרפו על דעת זה – משום שהמנוי ראה בכבלים כלי שרת כלשהו, שיכול לבטא את המחשבות, העסקים והדעות שלו.

דוד טל: בידה של הרשות להתנתק מהכבלים, אבל אני חושב שיהיה נכון לשמוע גם את הצדדים.

דוד טל: כך אוכל לגבש את העמדה שלי ביחס לצעד של ביטול החובה עד לשנת 2008 או 2010, ורק אז לדון בנושא הזה שוב.

אליעזר זנדברג: אני מצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת ליבוביץ ולחלק מדבריו של חבר הכנסת טל בדבר החשיבות.

אליעזר זנדברג: אני מבקש להעיר הערה אחת לענין הזה: לדעתי, יש משמעות לכך שכתושב חיפה אני רואה מה ק ורה בנס ציונה או ברחובות – זה יוצר סוג של דירבון ותחרות חיובית.

אליעזר זנדברג: ההבדל הוא בין חדשות ארציות לבין הבאת החדשות המקומיות של מקום אחר – אולי בתמצית – על מנת לקבל מידע על המתרחש, על סדר היום שקיים במקומות אחרים.

אליעזר זנדברג: אלו הן התרחשויות שחלק מהציבור לא מודע להן, ולפיכך גם היכולות שלו לדרוש או לצאת למאבק בזכות דברים מסוימים, מוגבלות.

אליעזר זנדברג: אני מבקש להתמקד בנקודה אחת, מבלי לקבוע עמדה לגביה: הכבלים משדרים חדשות מקומיות, על כל הבעייתיות, כולל הבעייתיות של עלויות.

אליעזר זנדברג: הלוויין לא עושה את הדבר הזה.

אליעזר זנדברג: אני מעלה על השולחן את השאלה: מדוע לא תוטל חובה זהה על הלוויין ועל הכבלים?

אליעזר זנדברג: לא אכפת לי שיהיה גוף שלישי שיעסוק בהפקת חדשות מקומיות - כשם שיש חברת חדשות, שעוסקת בהפקת מהדורות חדשות - שימכור לשתיהן.

אליעזר זנדברג: מצדי, זה יכול להיות אותו דבר – ש"יס" ו"הוט" ישדרו בדיוק את אותן חדשות.

אליעזר זנדברג: כך העלויות תהיינה נמוכות יותר.

אליעזר זנדברג: כנקודת מוצא, לנו בכנסת צריך להיות אינטרס לקיים את החדשות המקומיות.

אליעזר זנדברג: לא הייתי אומר להרחיב, אבל לכל הפחות לשמר אותן ככל האפשר.

אמנון כהן: מר מוקדי, כאשר אתה משיב לשאלות, אבקש שתתייחס גם לשאלה מדוע "יס" לא מקבלים את נושא החדשות.

אמנון כהן: אם כן, האם יש מנגנון שיביא לחלוקת העלויות ביניהן.

אמנון כהן: השאלה השניה היא מדוע לא לאפשר לחדשות לשמש גם כמקור כלכלי – חסויות ופרסומות, למשל.

אמנון כהן: אבקש שתתייחס לכך כי אלו הם דברים שיש במקומות אחרים.

אליעזר כהן: יש לי הערה ובקשה: ה-CNN הוא היפוכו של המקומי – זה כלל-עולמי – וגם שם הפסיקו את ה"חדשות בלבד" ונותנים מינון של נושאים אחרים.

אליעזר כהן: כלומר, גם בקצה השני של התוכניות האזוריות זה קורה.

אליעזר כהן: כלומר, מוכרחים להיות מימון וחלוקה מקצועית מסודרת תקשורתית.

אליעזר כהן: אני מבקש לשמוע מהמומחים כיצד דואגים לקיומו של המינון הנכון, וכיצד מבקרים ושולטים על כך.

אליעזר כהן: חבר הכנסת ליבוביץ ציין שהתקבלה החלטה, והתוצאה לא היתה טובה.

אליעזר כהן: אנחנו רוצים לקבל החלטות שתוצאותיהן תהיינה טובות.

אליעזר כהן: צריך חלוקה בין מקומית לארצית, ויש לשקול מהו המינון המתאים כדי לקבל תוצאות טובות.

חדווה יחזקאלי: שמי חדווה יחזקאלי, חברת מועצת העיר חדרה זו הקדנציה השניה.

אליעזר כהן: חדרה החדשה, לא המועצה הישנה.

חדווה יחזקאלי: בהחלט - יש לנו ראש עיר חדש כתוצאה מעבודה משותפת ציבורית, יחד עם חברת החדשות "הוט בשרון".

חדווה יחזקאלי: אני לא יכולה להתחיל בדברים בלי לברך על היוזמה של חברי הכנסת וחברי המועצה, שחברו יחד וקיימו מפגש חשוב מאוד לטובת הציבור.

חדווה יחזקאלי: כבוד היושב ראש, אקדים ואציין נקודה שחברי הכנסת טרם נגעו בה: מועצת הכבלים היא מועצה ציבורית, וככזו תפקידה לשמור על הציבור ולא על אינטרסים כלכליים – למרות שאני לא מפחיתה מחשיבותם.

חדווה יחזקאלי: כבוד היושב ראש, כחברת ציבור וכנציגת ציבור, אני אומרת לך באופן הנחרץ ביותר שהודות לערוץ הקהילתי ובזכותו נשמרו בחדרה נכסי ציבור, ולא הועברו לידי אינטרסנטים או לגורמים שליליים; בנוסף, נשמרו כספי ציבור.

חדווה יחזקאלי: משק המים - המצרך החשוב ביותר לתושבי חדרה - נשמר ולא הועבר לידיים אחרות; העיר חדרה לא הפכה להיות פח אשפה ארצי כתוצאה מהמעורבות הזאת; נבלמו הרבה מאוד שחיתויות והתנהלויות בלתי תקינות הודות לשיתוף הפעולה.

דוד טל: אבל כנגד זה יטענו שזה חלק מהעיתונות, ושהיא יכולה לעשות את אותו הדבר.

חדווה יחזקאלי: אנחנו לא יכולים להתעלם מהמסר הכלכלי של העיתונים.

חדווה יחזקאלי: ביחס לעיתונות המקומית שלנו אני יכולה לומר לך שראש העיר קנה את העיתונים המקומיים, ונכתבו רק דברים שהוא רצה שייכתבו.

דוד טל: זאת האשמה חמורה.

חדווה יחזקאלי: אמת ויציב.

אילן ליבוביץ: הוא נותן להם מודעות.

חדווה יחזקאלי: הוא מוסר מודעות באיצטלה אינפורמטיבית, ואנחנו מכירים את העיתונות.

חדווה יחזקאלי: חשוב לציין ששיתוף הפעולה עם חדשות "הוט בשרון" לא הביא רק לשמירה על נכסי ציבור ועל כספי ציבור אלא נתן מענה למצוקות חברתיות, כמו: בית שנשרף, תנועת נוער שנעלמה, מפגע של איכות הסביבה וכן הלאה.

אדיר בנימיני: שמי אדיר בנימיני, אני חבר מועצת העיר נתניה.

אבישי ברעם: שמי אבישי ברעם, חבר מועצת כפר יונה.

אבישי ברעם: אדוני, תאר לעצמך שמחר בבוקר אתה מגיע לתחנת הדלק, ואומרים לך שמהיום הליטר מכיל רק 900 סמ"ק.

אבישי ברעם: זה בדיוק מה שקורה כאן.

אבישי ברעם: אנחנו רכשנו שירות מסוים ואמרו לנו שיש מהדורה מקומית.

אבישי ברעם: פתאום יש לי מהדורה מקרית מוצקין, שאיננה מעניינת אותי, ואני ממשיך לשלם את אותו התשלום.

אבישי ברעם: קשה לחברת הכבלים?

אבישי ברעם: היא מוציאה כסף?

אבישי ברעם: אין בעיה – תוזילו את האגרה.

אבישי ברעם: קצצתם את השירות – לכל הפחות תוזילו את האגרה.

יורם מוקדי: ראשית, אני מברך על הדיון.

יורם מוקדי: הנושא של הטלוויזיה הרב-ערוצית והחלק שלה במפת השידורים נעלם קצת לפעמים כיוון שעסוקים פעמים רבות בערוץ 2 ובערוץ 10, ושוכחים שמרבית הציבור - - - אין חולק על חשיבותו של נושא החדשות המקומיות.

יורם מוקדי: אגב, כדי שנקבל פרופורציה: היום משודרות - לפני הרפורמה, במרכאות, האחרונה - 2,500 מהדורות בשנה.

יורם מוקדי: כעת זה יורד ל-1,900 מהדורות.

יורם מוקדי: כלומר, לא מדובר כאן במספר מצומצם של מהדורות, שלא מכסות נושאים; מדובר בכמות גדולה מאוד של מהדורות, במערכות שעובדות פול-טיים, כפי שנאמר כאן.

אליעזר כהן: 1,900 מקומיות?

יורם מוקדי: כן – זה כולל גם מהדורה בשפה הערבית, שהוספנו לרשימת המטלות של הכבלים כי להשקפתנו אין מענה בטלוויזיה בכלל לציבור הערבי בישראל.

יורם מוקדי: בעצם יש כאן גוף חדש שיצא לדרך לפני שנתיים בשם "חדשות הוט", שעשה משהו אחר: ראשית, הוא הפך את החדשות לאריזה אחת כוללת במראה דומה במקומות השונים.

יורם מוקדי: יש כתבות מסוימות שאפשר - - - ממקום למקום, ובעיני הן מהמרתקות ביותר.

יורם מוקדי: יש כמובן חלק מגזיני, שאיננו חדשותי.

יורם מוקדי: הוספנו את ההוספה של החלק הזה לבקשת "חדשות הוט", שביקשו מבנה אטרקטיבי ומעניין יותר.

יורם מוקדי: חברות הכבלים חשבו שהן יוכלו להזדכות על כך כהפקת מקור, אבל אנחנו לא אפשרנו להן לעשות זאת, כך שלמעשה יצא כאן מוצר חדש.

יורם מוקדי: ביקשו לשנות את השם ל"חדשות הוט" כדי ש"הוט" תחבק יותר את המוצר הזה.

יורם מוקדי: כפי שאמרתי, אין חולק על חשיבותן של החדשות המקומיות.

יורם מוקדי: אגב, אין גם חולק על חשיבותה של תוכנית בשם "חדשות המדע" או על חשיבותם של שידורי הספורט.

יורם מוקדי: אנחנו חושבים ששידורים לילדים הם חשובים.

יורם מוקדי: נכחתי כאן בדיון בוועדה בנושא המלחמה בתאונות הדרכים, ואני חושב שתוכנית כמו "בולדוג" היא תוכנית חשובה ביותר.

יורם מוקדי: כך גם מה שמשודר בערוץ 8.

יורם מוקדי: הטלנו על תעשיית הכבלים רשימת מטלות ארוכה מאוד.

יורם מוקדי: הרשימה הזאת מתחילה בכך שאנחנו לא מאפשרים להם להוציא תוכן מסוים מהבסיס; הרשימה כוללת הפקות מקור בשיעור מצטבר של 200 מיליוני ש"ח בשנה.

יורם מוקדי: פעמים רבות אנחנו מוצאים את עצמנו שואלים: האם באמת צריך לדרוש כל כך הרבה דרמות?

יורם מוקדי: למעשה, כל תעשיית הקולנוע הורמה לאחרונה בזכות תרומתן של חברות הכבלים.

יורם מוקדי: הם אנחנו צריכים לדרוש מהן כל כך הרבה סרטי תעודה?

יורם מוקדי: ו"יס" הצטרפה גם היא ל-pool הזה.

יורם מוקדי: האם אנחנו צריכים לדרוש את הקווטה בנושא חדשות בנושא מדע ואומנות?

יורם מוקדי: יש לנו רשימת מטלות, וחברות הכבלים עומדות בה בשנתיים האחרונות בצורה מרשימה, ומחזירות את חובות העבר.

יורם מוקדי: לצד זה יש תעשיה שנראית בטיפול נמרץ, והרבה למטה מזה; תעשיה שחובותיה לבנקים מסתכמים ב-5 מיליארד ש"ח, שמפסידה כ-500 מיליוני ש"ח מדי שנה.

יורם מוקדי: אלה הם המספרים.

יורם מוקדי: אם כן, מצד אחד יש כאן תעשיה פורחת, יש רגולטור שיושב ואומר לה תעשו ואל תעשו – וגם הרגולטור שנחשב ליברל דורש מהם הרבה מאוד ולזכותם ייאמר שהם עומדים בזה לפחות.

יורם מוקדי: מצד שני, אתה מסתכל על המצב הכלכלי ומגיע למסקנה שיש כאן מצב מטורף.

יורם מוקדי: כמועצה, אמרנו דבר פשוט מאוד: אנחנו צריכים לאזן בין רשימת המטלות השונות - יש הרבה דברים שחשובים לנו.

יורם מוקדי: נכחתי בדיון שהתקיים לפני מספר חודשים בוועדת המדע, שם שאלו אותי איך המועצה לשידורי כבלים מאפשרת ל"חדשות המדע" לרדת?

יורם מוקדי: אמרתי אז – ואני אומר זאת גם היום – שמדובר בענין של איזון.

יורם מוקדי: אם אני אכריח את הכבלים להפיק את "חדשות המדע", אני אצטרך להוריד דרמה.

יורם מוקדי: באותה ישיבה אמרתי שאם היינו מורידים מהחובה של החדשות המקומיות, ייתכן ש"חדשות המדע" היתה חוזרת.

יורם מוקדי: יש כאן מערכת שצריכה לאזן את עצמה, ואני מוכן להתווכח ולשמוע ביקורת לגבי הדגשים שאנחנו שמים – פחות דרמה, פחות יצירה כזאת, יותר חדשות מקומיות, וכן הלאה.

יורם מוקדי: יש לנו בעיה עם המודל המימוני של התעשיה הזאת, שנקראת טלוויזיה רב-ערוצית.

יורם מוקדי: הרי לגבי נושא חשוב כמו חדשות מקומיות, יכול היה מישהו לטעון שהוא צריך לבוא מכספי אגרה, ושהם צריכים לממן את השידור המקומי - אבל לא נעשה כך.

יורם מוקדי: יכול היה מישהו לבוא ולומר שערוץ 2 וערוץ 10 צריכים לשאת במטלות מקומיות - ולא נעשה כך.

יורם מוקדי: יכול היה מישהו לומר שבחדשות המקומיות היו פרסומות ארציות כדי לממן את הדבר הזה - אבל לא נעשה כך.

דוד טל: אולי נעביר גם חלק מהאגרה לכבלים?

יורם מוקדי: לא.

דוד טל: למה לא?

אליעזר כהן: למה כל הדברים האלה לא נעשו?

יורם מוקדי: בנושא הפרסומות, למשל, היה חשש שאם פרסומות יופיעו גם בכבלים זה יפגע בערוץ 2 או בערוץ 10 שרק נולד.

יורם מוקדי: זו הטענה.

אילן ליבוביץ: אבל למה לא לאפשר להם פרסומות מקומיות?

יורם מוקדי: שאלתי מדוע לא פרסומות מקומית – פרסומת מקומית של סופרמרקט בצפון, סופרמרקט במרכז, קניון בדרום, פונדק דרכים, מלון ואתר – הרי הן לא יפגעו בערוץ 2 ו-10 ולא יפגעו בערוצים הייעודיים, שגם הם יקרים ללבנו.

יורם מוקדי: הסיבה מונחת כאן על השולחן – אני לא יודע למה אלא אם כן רוצים להגן על המקומונים.

אליעזר זנדברג: למה הכוונה "נמצאת כאן על השולחן"?

יורם מוקדי: לוועדה הזאת יש סמכות מכוח החוק אם היא רוצה לתת מחר פרסומות לכבלים בנושא אחד בודד – אם היא רוצה לתת להם חצי דקה בלבד בשעה מסוימת--

אליעזר זנדברג: כרגע יש איסור מוחלט.

יורם מוקדי: האיסור הוא כדלקמן: אסורות פרסומות בכבלים ובלוויין, אלא אם כן תאשר שרת התקשורת, ועדת הכלכלה של הכנסת, ממשלת ישראל – בהתייעצות עם המועצה.

אילן ליבוביץ: קיימת הצעת חוק שלי שמונחת על שולחן הכנסת, ומאפשרת פרסומות מקומיות בלבד שמלוות חדשות מקומיות בטלוויזיה בכבלים.

אילן ליבוביץ: אני יודע שהממשלה התנגדה בעבר להצעה דומה במהותה, ואני מקווה שלהצעה הנוכחית היא לא תתנגד.

אילן ליבוביץ: אני מתכוון להביא אותה בתקופה הקרובה לוועדת השרים לענייני חקיקה כדי לאפשר את קידומה לכאן.

אמנון כהן: לדבריך, הבעיה נובעת מפגיעה אפשרית במקומונים.

אליעזר זנדברג: האם יש איסור מותנה באישור או איסור מוחלט – האם כשאתה אומר "אלא אם כן אישרו הוועדה והשרה" פירוש הדבר הוא שמישהו צריך ליזום בקשה?

מיה גרסון: כן.

יורם מוקדי: יש הצעת חוק של חבר הכנסת כבל, למשל, שביקשה פרסומות בטלוויזיה הקהילתית, והיתה התנגדות ממשלה.

יורם מוקדי: זו עמדת ממשלה, ואני כמובן כפוף לכל עמדת ממשלה - אני רק שם את זה על השולחן.

יורם מוקדי: אם כן, זאת חלופה.

יורם מוקדי: אבל יש הרבה מאוד נושאים חשובים שהמדינה מגלגלת בסופו של דבר מהשידור הציבורי למסחרי – גם ערוץ 2 לא עושה זאת – ובסוף פוגשים את החברים האלה מהכבלים.

יורם מוקדי: ואגב, אני חושב שהם צריכים לעמוד במטלות ואני שמח על כך שהם גם עומדים בהן, אבל אני הגורם שצריך לאזן בין המטלות.

דוד טל: מר מוקדי, אתה מדבר כאן על איזונים, ואני מסכים אתך בצורך לבצע איזונים בין כל התוכניות.

דוד טל: אתה אומר שאי אפשר להוציא תוכן מהבסיס, אבל אתם עושים את האיזונים והם עדיין לא מאוזנים.

דוד טל: אתה ציינת שקיים גירעון שנתי שעומד על 500 מיליוני ש"ח.

דוד טל: כלומר, אם אתה מסתכל גם על הפן הכלכלי, כל האיזונים שהמועצה יצרה עדיין לא מאוזנים.

דוד טל: אם כן, האם המשמעות היא שאני עדיין צריך להוריד מהם מטלות עד שהם יגיעו לאיזון?

דוד טל: אולי הם לא מנוהלים כמו שצריך?

דוד טל: איפה טובת הציבור במסגרת הזאת?

דוד טל: אני בעד העסקים – אם מישהו משקיע כסף אני בעד שהוא ירוויח, אבל בתנאי שהוא מנהל טוב.

דוד טל: אם לא, מה לי ולרווח שלו?

דוד טל: אם אני גורם לכך שהוא חוסם ממנו את הרווח – זאת בעיה אחרת.

דוד טל: בעבר היו מקיימים תוכניות קהילתיות קטנות, והיתה אפשרות להציג אותן בערוץ הקהילתי.

קריאה: מדובר במשהו אחר.

דוד טל: אם כן, ערבבתי בין שני תחומים – אני חוזר בי.

חדווה יחזקאלי: אבל לפני הכל הוא לא מדבר על הציבור; הוא מדבר על שקלולים, ולא לוקח בחשבון את הפרמטר החשוב ביותר.

חדווה יחזקאלי: הרי לשם מה הוקמה מועצת הכבלים?

חדווה יחזקאלי: כדי לשרת אינטרס ציבורי.

חדווה יחזקאלי: כנבחרת ציבור, אני משתמשת ב"הוט בשרון" ככלי ציבורי וכנכס אינפורמטיבי חשוב ממדרגה ראשונה.

חדווה יחזקאלי: לדעתי, הוא מציג מצג שווה.

יורם מוקדי: ראשית, יש להבהיר: החלטות הרגולטור הן לא אלו שישפיעו על השאלה אם הכבלים יחיו או לא – למרות שיש להן השלכות כבדות מאוד.

יורם מוקדי: אין חולק על כך שהנטל על הכבלים בשנים האחרונות הוא נטל קשה מבחינה רגולטורית - יש הרבה דרישות.

יורם מוקדי: אני מתייסר בדרישות האלה הרבה מאוד מדי יום, ושואל את עצמי מה תרומתי למצבן.

דוד טל: האם אתה מוסיף לדרישות הקיימות?

יורם מוקדי: לא.

דוד טל: כלומר, הרף היה גבוה מדיי בבסיס?

יורם מוקדי: דרישות שהיו מתאימות לחברת כבלים שאין לה תחרות לא בהכרח מתאימות להיום.

יורם מוקדי: דרישות שהיו מתאימות לחברות כבלים שהוקמו כאזוריות – וכולם היום מסכימים שהן צריכות להיות ארציות; הציבור נהנה מכך – הרי זו חברה אחת עם לוח שידורים אחד, וכל המשאבים שלה מושקעים באותו מסך.

יורם מוקדי: אנחנו מרוויחים מכך ביומיום.

יורם מוקדי: אני אומר שבסך הכל יש הרבה מאוד דברים טובים בכבלים, ויש הרבה מאוד דברים שאני כרגולטור רוצה שיהיו.

יורם מוקדי: עם זאת, אני צריך באיזשהו מקום לקום בבוקר ולומר אם הדרישה סבירה ומאוזנת.

יורם מוקדי: אגב, פרסמנו שימוע ציבורי בנושא.

דוד טל: האם אתה סבור שהדרישה כרגע מאוזנת?

יורם מוקדי: כן, כי במדינת ישראל, שבה יש 4 מיליון צופי טלוויזיה נטו, כשמדובר בכמות הזאת של 1,900 מהדורות מקומיות - הנטל שהם סוחבים על עצמם הוא סביר בנסיבות הענין.

יורם מוקדי: לגבי חברת "יס": אין סעיף בחוק שמחייב את חברת "יס" לעשות חדשות מקומיות.

יורם מוקדי: פעם היה נימוק שחברות הכבלים הן אזוריות, ויכולות לשדר לאזורים – מה ש"יס" לא יכולה לעשות כיוון שהיא משדרת - - - זה איננו נימוק אמיתי, כיוון שאפשר לשדר ששה ערוצים בלווין, ולהגיע לכל אזור כך שכל אזור יראה את הערוץ שלו.

יורם מוקדי: ובכל זאת, לא היתה חובה בחוק.

יורם מוקדי: אגב, בחמש שנות קיומה של "יס" אף אחד לא קם ושאל מדוע אין חדשות מקומיות ב"יס".

יורם מוקדי: מדוע?

יורם מוקדי: משום שהיה פתרון בכבלים או משום שאנשים לא חשבו שזה מספיק חשוב.

יורם מוקדי: אבל בסך הכל זה המצב לגבי "יס".

יורם מוקדי: בנוסף, יש מצב שבו הכבלים מופלים בתחרות - ואין ספק שהם צריכים להיות שווים בתחרות.

דוד טל: אם הם מופלים כאן לרעה, האם יש מקום אחר שבו הם מופלים לטובה ו"יס" מופלה לרעה?

יורם מוקדי: לא מצאתי.

רם בלינקוב: אני רוצה לחזור קצת אחורה ולהתייחס לאופן שבו התחיל הדבר הזה.

רם בלינקוב: זאת משום שניסו לצקת רציונליזציה לכל החדשות, כאשר שכחנו באלו נסיבות זה התחיל.

רם בלינקוב: הדבר הזה חוקק על ידי הכנסת לפני כ-20 שנה.

רם בלינקוב: באותו זמן לא רק שלא היו ערוץ 2, ערוצי רדיו אזורי וערוץ 10 - גם אינטרנט לא היה.

רם בלינקוב: מאז קמו כל הדברים האלה, וכמובן קמה חברת הלווין.

רם בלינקוב: מדובר אם כן בסביבה שונה לחלוטין.

רם בלינקוב: היה מצב שבו היו זכיינים – ואגב, אין היום זכיינים, חבר הכנסת ליבוביץ; מדובר בבעלי רשיונות וזה הבדל מהותי.

רם בלינקוב: שינו את כל המהלך, ובטעות לא שינו את הדבר הזה.

רם בלינקוב: חברים נכבדים, אם היו יושבים לחוקק את הדבר הזה, אני מניח שלא הייתם מחוקקים זאת - באותה מידה שאתם לא מכריחים את ידיעות אחרונות ואת מעריב להוציא מקומונים.

רם בלינקוב: סיפרתם בעצמכם שהצורך הכלכלי הביא אותם להוציא מקומונים, ולא שום חבר כנסת או ממשלה.

רם בלינקוב: זאת משום שזה נטול היגיון כלכלי.

אילן ליבוביץ: בהבדל אחד: העיתונים לא מקבלים משאב ציבורי, ואתה כן.

רם בלינקוב: אדוני יספר לי איזה משאב אני מקבל.

אילן ליבוביץ: את הזכות לשדר.

רם בלינקוב: אתה יודע כמה כסף אתה מקבל על זה כל שנה?

אילן ליבוביץ: ניקח מישהו אחר והוא ישלם במקומך.

רם בלינקוב: אתה רוצה לקבל פעמיים?

רם בלינקוב: חוקקת חוק והכנסת מתחרה.

רם בלינקוב: בחמש השנים בהם הוא קיים – מעבר להטבות המפליגות שארגנו לו – הוא קבל רק בגין הדבר הזה כ-40 מיליוני דולר.

רם בלינקוב: הוא משלם כמוני בגין המשאב, אני משלם בגין המשאב, ולי השאירו משהו שלא היתה עליו שום חשיבה; הוא קם בשנות ה-80.

רם בלינקוב: אתם שומעים מה אני אומר לכם?

רם בלינקוב: אף אחד לא חשב בכלל על המצב הזה.

רם בלינקוב: בהתייחס לדברים שנאמרו כאן לגבי החשיבות: ראשית, הכבלים של היום הם לא הכבלים של פעם – מכל הבחינות, ובעיקר מבחינות חיוביות.

רם בלינקוב: שלוש שנים ברציפות אנחנו מקבלים תעודת הצטיינות מהמועצה על הפקות מקור, על תרומתנו ליצירה המקומית.

רם בלינקוב: אני אספר לכם מה קרה בחדשות המקומיות: הורידו שני אזורים.

רם בלינקוב: אתם יודעים מי פנה בתלונות?

רם בלינקוב: העובדים.

רם בלינקוב: פחות-או-יותר הם אלו שפנו בתלונות.

רם בלינקוב: אפילו פניה אחת למוקד לא נרשמה אצלנו.

רם בלינקוב: אתם יודעים מדוע?

רם בלינקוב: כי הדבר הזה משרת את מי שעובדים בתחום – כל 40 מיליוני השקלים שהולכים לשם בשנה הם סתם.

רם בלינקוב: אפשר לדבר כאן גבוהה-גבוהה על החשיבות הציבורית, אבל אין בכך שום תועלת.

רם בלינקוב: זאת משום שאם היתה לכך תועלת כפי תיארו כאן, ואם הלקוח באמת לא היה מצליח לישון בלילה אם היו מורידים לו, הוא לא היה עובר ל"יס".

רם בלינקוב: ל"יס" יש היום כחצי מיליון מנויים, ולא עולה בדעתו של אף מחוקק לתת להם את הדבר הזה.

רם בלינקוב: חבר הכנסת טל, שאלת לגבי האיזון הכלכלי: כתוצאה מכך שאיבדנו מאות אלפי מנויים, חסרים לנו מאות מיליוני שקלים בשנה.

רם בלינקוב: זה כמעט ולא מוריד את ההוצאות.

רם בלינקוב: השאלה אם מדובר ב-400 מיליוני ש"ח או ב-500 מיליוני ש"ח איננה מהותית כרגע.

רם בלינקוב: שאלת את מר מוקדי אם אנחנו מופלים במקומות אחרים לטובה, וחבל שהוא השיב לך את התשובה השלילית בלבד, משום שאנחנו מופלים לרעה במקומות נוספים ובהקפים גדולים מאוד.

רם בלינקוב: אנחנו עדיין נושאים בעיות מן העבר, ומשלמים בפעם השניה עבור התשתית שלנו.

רם בלינקוב: בניגוד למתחרה שלנו, שמשלם תמלוגים פעם אחת, אנחנו משלמים פעמיים בהיקף של עשרות מיליוני שקלים.

אמנון כהן: האם אתה מסכים שנאפשר לכם לעשות פרסומות?

רם בלינקוב: בעיניי, העיוות הגדול ביותר הוא שמדינת ישראל היא אחד המקומות היחידים במערב שאין בו פרסומות בכבלים - כנראה כתוצאה מאינטרסים של גופים אחרים.

רם בלינקוב: איזה יתרון יש למי שבא לפרסם בכבלים?

רם בלינקוב: העובדה שמדובר בקהלים נישתיים, וכתוצאה מכך עלות הפרסום זולה יותר.

רם בלינקוב: אבל בחדשות אין כוח בעולם שתגייסו פרסום, כי אדם שם פרסום כדי שיראו אותו, ושם לא רואים את זה.

רם בלינקוב: הרי כתוצאה מפרסום לא באים צופים, אם כן אתה חושב שאם תאפשר לחנות מכולת או לסופרמרקט לפרסם בחיפה היא תסכים?

רם בלינקוב: גם תמורת 100 דולר היא לא תסכים משום שאף אחד לא יצפה בכך.

רם בלינקוב: במדידות הצפיה שלנו, עם כל הכבוד למה שנעשה על ידי חברת JCS, לא מצליחים לספור את הרייטינג של הדבר הזה, משום שהוא קטן מדיי עבור הסטטיסטיקה.

רם בלינקוב: אם כן, אני נמצא במצב כלכלי חמור, ומקיים את כל המחויבויות שלי ככתבן וכלשונן, ואף יותר מכך – זה לא מה שהיה פעם.

רם בלינקוב: אני משלם את כל חובות העבר וסוגר פערים בני 14 שנה, ולצד זה יש לי את הדבר הזה.

רם בלינקוב: זה לא עוזר לי למנוע נטישה, זה גורם לי צרות כלכליות איומות ונוראות.

רם בלינקוב: נכון, זה נותן פרנסה לחברה חיצונית ולעובדים שלה, אבל תכלית הקיום שלי איננה לפרנס את העובדים הללו; תכלית הקיום שלי היא לתת שרות טוב למיליון הלקוחות שלנו.

רם בלינקוב: הרי אנחנו לא רוצים לפגוע בלקוחות שלנו ולא רוצים לאבד אותם - חזקה עלינו שנדע לעשות טלוויזיה טובה בלי לעשות את הדבר הזה.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, חברים נכבדים, חברי כנסת.

אלי אפללו: יש משהו שמפריע לי: בזמן האחרון אנחנו מתעלמים לגמרי מנושא הפריפריות.

אלי אפללו: כל מה שקורה נמדד על בסיס כלכלי.

אלי אפללו: הרי אין סיכוי שהחדשות המקומיות, שמסקרות את הדברים שקורים בבית שאן או בעפולה - ואני נותן דוגמה מהמקום שלי - יעלו לחדשות הארציות.

אלי אפללו: הסיכוי היחיד שלהם הוא "הוט בצפון".

אלי אפללו: אומר כאן מנכ"ל "הוט" רם בליקוב שאף אחד לא התלונן מלבד העובדים - האמירה הזאת מקוממת אותי.

אלי אפללו: זאת משום שהציבור השקט לא מתלונן - הוא סופג מכה אחרי מכה וגזירה אחר גזירה.

אלי אפללו: מורידים לפריפריות את הדברים הקטנטנים שחשובים להם.

אלי אפללו: בפועל, מה שרוצים לעשות שוב הוא למנוע מהם את הכלי היחיד.

אלי אפללו: כתושב הצפון, אני רואה את העבודה הנהדרת של "הוט בצפון", ואני מקווה שהרגולטור לא יגזול מאיתנו את הדבר הזה בשום פנים ואופן.

אלי אפללו: לדבריכם, אתם נפגעים מהענין כלכלית - מצד אחד צריך למצוא את הדרך שבה לא תפגעו כלכלית, ואם הרגולטור ואנחנו כמחוקקים צריכים ליצור מצב- - - אני נהנה מאוד לראות את חדשות "הוט בצפון", ולפעמים אני מעדיף את החדשות המקומיות על פני אלו הארציות כדי לדעת מה קורה באזור שלי.

אלי אפללו: אני עוזר להם ועושה את זה בשיתוף פעולה אתם.

אלי אפללו: כמחוקק, אני פועל יחד אתם - אני יכול לתת לכם מספר דוגמאות לבעיות שפתרנו.

אבשלום וילן: הוועדה הזאת עסקה מספר פעמים בכל נושא הלווין, ולא נפתח כעת את כל היריעה.

אבשלום וילן: אני טוען שיש לי חשבון היסטורי ארוך-שנים עם הכבלים על התנהגותם הכלכלית והחוקית - המאוד-לא בסדר, ואני לא רוצים להשתמש בביטויים חזקים מדיי - עד שהתחילה התחרות.

אבשלום וילן: רק אז פתאום חיברו את הפריפריה, וכל שאר הדברים שהזכיר סגן השר אפללו.

אבשלום וילן: 8% מהמדינה - ההתיישבות הכפרית במדינת ישראל - לא היו קיימים.

אבשלום וילן: כשהתחילה התחרות לא היתה ברירה.

אבשלום וילן: מצד שני, נכון שהתחרות היום איננה הוגנת: הלוויין מרופד ואין כאן סימטריה.

אבשלום וילן: צריך לראות מה עושים על מנת שכספי המדינה - - - עניינית, במצב שנוצר, כאשר הם קיבלו אישור מהמועצה להקטין ולרדת ל-5 מהדורות אזוריות, אני יכול לחיות עם זה.

אבשלום וילן: אבל שיהיה ברור שזה לא נמשך הלאה, שזה לא ממשיך לרדת.

אמנון כהן: בסוף שנת 2006 אין בכלל חובה לשדר חדשות.

אבשלום וילן: אני מציע לקבע את חמש המהדורות הללו.

ענבל גבריאלי: בניגוד לחבר הכנסת וילן, אני לא יכולה לחיות עם הצמצום הזה של שתי מהדורות באזור השרון והשפלה.

ענבל גבריאלי: איזה הסבר הגיוני יש לכך שבאזור תל אביב וירושלים יש, ובשרון ובשפלה - לא?

ענבל גבריאלי: אין לי תשובה לאזרח לקוח הכבלים, שיבוא וישאל אותי את השאלה הזאת.

ענבל גבריאלי: בנוסף, אני חושבת שהפערים וההבדלים בין הלוויין לבין חברת הכבלים בנקודה הזאת - ואני מניחה שיש הבדלים עמוקים נוספים בנקודות אחרות - הן ממש לא תקינים.

אמנון כהן: בנוסף, מי שעובר מהכבלים ללוויין לא תמיד יודע שבלוויין אין חדשות.

ענבל גבריאלי: הוא יודע.

רם בלינקוב: הוא לא ישן בלילה בגלל זה.

ענבל גבריאלי: באופן אישי לא בדקתי את הנתונים, אבל קצת קשה לי להסכים עם מר בלינקוב, שאמר כי נתוני הצפיה של החדשות המקומיות בלתי ניתנים למדידה בשל היקפם המצומצם.

ענבל גבריאלי: אני לא מתווכחת, אני רק אומרת את דעתי.

ענבל גבריאלי: החובה שחלה על הכבלים כרגע היא חובה חוקית, וכמחוקקים אני חושבת שאנחנו צריכים ליישר את הקו בין "יס" לבין הכבלים, לכאן או לכאן - בין אם אנחנו מחילים את החובה על שתיהן ובין אם אנחנו מסירים את החובה משתיהן.

אלי אפללו: אם מצמצמים את המהדורות, האם מורידים את מחיר המינוי?

אמנון כהן: בינתיים לא מורידים.

רם בלינקוב: אני רוצה להתייחס לזה.

אמנון כהן: מר מוקדי יתייחס לכל הנושאים שהועלו לאחר מכן, כולל נושא התעריף.

אמנון כהן: - - - משרד התקשורת - אין נציגים.

יורם מוקדי: נושא תעריף הכבלים הוא נושא לדיון נפרד.

יורם מוקדי: רק כדי שיהיה ברור - ונדמה לי שאמרתי את הדברים בוועדה הזאת לפני שנה:

יורם מוקדי: מאז השנים הקשות של שנות ה-90 של היעדר תחרות, השקיעו חברות הכבלים יותר מפי-שניים בתוכן חבילת הבסיס.

יורם מוקדי: כך שאם אתה שואל אותי אם חבילת הבסיס הרבה יותר טובה מבעבר - במונחים של כסף ושל ערוצים, בוודאי זוהי הערת אגב ביחס לשאלה אם דמי המנוי יורדים.

יורם מוקדי: כשם שמחר הם לא יגבו כסף נוסף אם הם יעלו ערוץ חדש בחבילת הבסיס.

אלי אפללו: - - - עם אותן התחייבויות שיש להם.

יורם מוקדי: ההתחייבות שלהם היא לתת תוכן בהקף מסוים.

יורם מוקדי: ההתחייבות שלי כרגולטור היא לראות אם העסק הזה יחיה מחר.

יורם מוקדי: אגב, נפגשנו כאן בוועדה הזאת לפני שנתיים, כאשר "תבל" קרסה, והיינו צריכים להסביר איך נתנו ל"תבל" לקרוס.

יורם מוקדי: זה במאמר מוסגר.

יורם מוקדי: אנחנו לא באנו לוועדה הזאת בשנים האחרונות כדי לבקש הקלות, והוועדה הזאת דנה פעמיים בנושא של ערוץ נחמד בשם ערוץ 10.

יורם מוקדי: בעיניי, זהו ערוץ יקר, שקיבל הקלות במאות מיליונים בגלל מצבו הכלכלי.

יורם מוקדי: אנחנו מדברים כאן על הטבה, במרכאות, שמסתכמת בפחות מ-5 מיליוני ש"ח לחברות הכבלים, כשהכסף הזה הולך כבר עכשיו ל"חדשות המדע" ולהקמת ערוץ קהילתי.

אלי אפללו: ומי יפגע מזה?

אלי אפללו: אזרחי הפריפריות.

אלי אפללו: מדובר בהטבה על חשבון אותם אנשים.

יורם מוקדי: המשדר הקהילתי בעיניי הוא לא פחות פריפריה - - -

ענבל גבריאלי: אדוני סגן השר, האזורים שבוטלו הם השרון והשפלה.

אלי אפללו: מבחינתי מי שעומד להיפגע זה גם הפריפריה.

רם בלינקוב: השרון הוא פריפריה?

יורם מוקדי: ההחלטה הנדונה היום בוועדה לא נוגעת בכלל לצפון.

אלי אפללו: אבל גם לצפון הורידו שתי מהדורות.

יורם מוקדי: לפני שנתיים, ברפורמה--

אלי אפללו: לא, הורידו עכשיו.

אלי אפללו: נשאל את מנכ"ל "הוט" - האם הורידו יומיים לגבי "הוט בצפון"?

רם בלינקוב: אשיב בזהירות, שלדעתי לא.

אלי אפללו: אז אני אומר לך בביטחון מלא: כן.

אלי אפללו: זה התחיל לפני שבועיים.

יורם מוקדי: לגבי המועצה הציבורית: המועצה הזאת היא אכן מועצה ציבורית.

יורם מוקדי: זוהי מועצה שמייצגת את הציבור, והיא גם פרסמה שימוע.

יורם מוקדי: הפלא-ופלא, אבל מלבד עמדה של מערכת חדשות השרון ומערכת חדשות השפלה, שמאוד היה חשוב לקבל - בזה הסתיים השימוע.

יורם מוקדי: קבלנו מספר מכתבים נוספים מאנשים שאכפת להם, אבל הציבור לא נזעק.

יורם מוקדי: אף אחד לא קפץ ולא קמו אנשים שגם יושבים כאן בחדר.

אליעזר זנדברג: גב' יחזקאלי, האם פנית לשימוע הזה?

חדווה יחזקאלי: אתה יודע כמה מכתבים העברתי אליהם?

אבישי ברעם: אני פניתי אליו - אני שלחתי אליו פקס.

יורם מוקדי: קיבלתי מספר מכתבים הביתה, אותם העברתי לחבריי.

יורם מוקדי: אבל אני שואל - זה השימוע?

יורם מוקדי: אלה הן העמדות הרציניות?

יורם מוקדי: זוהי החשיבות הציבורית?

יורם מוקדי: איפה כולם?

קריאות: - - -

שוקי לבנון: דיברו כאן על ציבור, ואני מייצג כאן 15 אלף חברי תנועה לפחות.

שוקי לבנון: אנחנו תנועה אזרחית שמייצגת אזרחים.

שוקי לבנון: כדובר התנועה, אני עובד עם הטלוויזיה המקומית והארצית ועם העיתונות הארצית והמקומית.

שוקי לבנון: אתן מספר דוגמאות של מקרים בהם נתקלנו בשנים האחרונות, שהגיעו לציבור רק בזכות הטלוויזיה המקומית.

שוקי לבנון: בדיון הוזכרה העיר עפולה - לאחרונה טפלנו בפרשות שחיתות בעירית עפולה, שהגיעו לציבור רק בזכות הטלוויזיה המקומית בצפון.

חדווה יחזקאלי: גם עירית חדרה.

שוקי לבנון: המקומון הזה, שכולל פרסומות - - - התנועה לאיכות השלטון.

שוקי לבנון: דוגמה נוספת: יש לנו צוות מתנדבים שעוקב אחרי דוחות המבקר בעירית ירושלים.

שוקי לבנון: מסתבר שהעיריה התחייבה לתקן את מגרשי המשחקים בעירית ירושלים, ולא עשו דבר.

שוקי לבנון: בזכות הטלוויזיה המקומית זה עלה לאוויר והגיע לטלוויזה הארצית.

שוקי לבנון: יש דוגמאות רבות נוספות.

אמנון כהן: מר מוקדי, לגבי נושא חיוב "יס" בשידור חדשות, כך שהנטל יתחלק בין "הוט" ל"יס" - האם זה אפשרי רק בחקיקה אותה אנחנו צריכים ליזום?

יורם מוקדי: רק בחוק של הכנסת.

אמנון כהן: שאלה שניה: האם זה נכון גם בנושא פרסום וחסויות?

יורם מוקדי: נושא החסויות נתון לשיקול דעתה של המועצה לשידורי כבלים בלבד.

יורם מוקדי: אגב, אני לא מאמין שזה מה שיחזיק מהדורה כזאת.

יורם מוקדי: נושא הפרסומות הוא בשיקול דעת לפי הסדר הזה: שרת התקשורת, ועדת הכלכלה, ממשלת ישראל בהתייעצות עם המועצה לשידורי כבלים.

יורם מוקדי: בנושא הפרסומות אני כרגע המשוגע על ההר - היחיד שצועק את זה במדינה הזאת.

אמנון כהן: לגבי החסויות - - -

יורם מוקדי: אני תומך, אבל אני לבד.

יורם מוקדי: לגבי נושא החסויות: יש מספר חברי כנסת שראו את החוויה שעברנו כאשר אישרנו את זה בספורט ובתרבות.

יורם מוקדי: יש תגובת-נגד קשה מאוד של גורמים, שטוענים שזהו כרסום באיסור הפרסומות.

אילן ליבוביץ: השאלה היא כשאתה עושה חסויות ופרסומות מקומיות - בדיוק כמו ברדיו המקומי.

אבשלום וילן: ההבדל הוא שבטלוויזיה יש הסכמים קודמים - יש הסדרים ארציים.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה לפתוח את זה עכשיו, אתה פותח את כל ההסדרים.

אילן ליבוביץ: המינימרקט של משה לא מפרסם בערוץ 2 או בערוץ 10, אבל הוא כן יכול להרשות לעצמו לפרסם בחדשות המקומיות.

אמנון כהן: תודה לכל הדוברים.

אמנון כהן: אני מסכם את הדיון: כוועדה, אנחנו נפנה לשרת התקשורת כדי שהיא תתקין בתקנות את נושא הפרסומות והחסויות המקומיות, שיהיו בחדשות - בנושא של "הוט".

אבשלום וילן: תפנה באופן קצת יותר עדין: שתבדוק את האפשרות להתקין תקנות.

אמנון כהן: בלא שום קשר: כחברי כנסת אנחנו נכין חקיקה.

אמנון כהן: אבקש ממך לקדם את החקיקה, כפי שציינת, ואם יש צורך בעזרה שלי נסייע לך.

ענבל גבריאלי: גם נושא החובה לשדר חדשות בחקיקה ראשית - - -

אמנון כהן: הייתי רוצה לחייב את הלוויין לפרסם גם את נושא החדשות, ושהנטל יתחלק בין "יס" לבין "הוט".

אלי אפללו: אם מקצרים בינתיים, ראה זה פלא - לא נוגעים בתל אביב.

אלי אפללו: זה מה שמפריע לי.

אלי אפללו: לא שיש לי משהו נגד תל אביב.

אמנון כהן: אתם יכולים לחזור בכם ולהחזיר את שני האזורים שקצצתם?

יורם מוקדי: התשובה היא כן.

יורם מוקדי: זה בסמכותנו.

אמנון כהן: אנחנו מקיימים דיון בעקבות פניות של הציבור ושל הגופים השונים.

אמנון כהן: כאן בוועדה מונחים לפנינו נושאים חשובים לטיפול, אבל ראינו לנכון לשבץ את הנושא הזה בסדר היום.

אמנון כהן: לכן אני שואל אם אפשר להחזיר לאלתר את מה שחסמתם - בדיון חוזר במועצה על פי בקשת ועדת הכלכלה, בעקבות פניותיהם של אזרחים, חברי מועצה והתנועה לאיכות השלטון.

אמנון כהן: אנחנו נסייע לכם בחקיקה, אבל מדובר בתהליך.

אמנון כהן: האם אפשר להחזיר בינתיים לאלתר את שני המקומות הללו?

יורם מוקדי: כיוון שבעקבות ההחלטה שלנו - - - המשקיעים ב"חדשות המדע" ובערוץ קהילתי ארצי - שבעיניי הוא לא פחות חשוב - התשובה היא לא.

יורם מוקדי: זה לא הפיך מבחינתי.

אלי אפללו: האם אפשר להוריד יום אחד מתל אביב ולתת - - -?

יורם מוקדי: אנשי המקצוע צריכים לומר אם הם יכולים להסתדר ביחס למהדורה.

יורם מוקדי: הרי יש להם חובה לכסות את - - - השאלה אם הם יכסו כמו שצריך.

אמנון כהן: אם כן, זה ייעשה בחקיקה.

אמנון כהן: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.