ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 424, 2005-06-07 11:30

אמנון כהן: שלום לכולם, אני פותח את הדיון בנושא הצעת החוק בטיפול והובלת חומריים מסוכנים, תיקוני חקיקה, התשס"ג- 2003 של חבר הכנסת אורי אריאל.

אמנון כהן: תסביר לנו מה הצעת החוק שלך אומרת, נשמע את המשרדים ונראה איך אנחנו מקדמים את הצעדת החוק החשובה הזו שנותנת לנו דרך אחרת, מתקנת מספר דברים בנושא להובלה לטיפול ואחסנה של חומרים מסוכנים.

אורי אריאל: תודה ליושב הראש.

אורי אריאל: אנחנו מדברים בעקבות מספר מקרים כולם מכירים לאורך השנים של רשלנות בהובלה.

אורי אריאל: ההצעה אומרת בעצם להחמיר בענישה גם בצד של המאסר של אפשרות המאסר, גם בצד של הקנסות וגם בצד של העיסוק, בקיצור החמרה בכל התחום הזה שהוא נקרא ובצדק חמ"ס, חומרים מסוכנים ולא בצד הטרוריסטי אבל הוא לא רחוק מזה והוא יכול לשתק אזורים שלמים אם הוא על עורקי תחבורה ודברים מהסוג הזה ולכן באה ההצעה הזאת להחמיר בענישה.

אורי אריאל: עד כאן לפתיחה.

אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת מי יכול להגיד לנו כמה זה היה העונש עד היום?

אמנון כהן: המשרד לאיכות הסביבה, הייתי רוצה לדעת שינוי מה היה?

שלומי פרידן: למעשה הענישה בחוק חומרים מסוכנים היום היא ענישה שהיא כבר דיי חמורה בחוק.

שלומי פרידן: הסעיפים שאנחנו מדברים עליהם זה סעיף 15 ב' לחוק שיש פה שש עבירות, העבירה העיקרית זה עיסוק ברעלים ללא היתר רעלים.

שלומי פרידן: עבירה נוספת זה עיסוק ברעלים תוך כדי הפרת תנאים בהיתר רעלים, אי ביצוע צו פינוי רעלים ומספר עבירות נוספות.

שלומי פרידן: עונש המאסר היום מדבר על שלוש שנות מאסר וההצעה לתיקון מציעה להעלות את זה לחמש שנות מאסר---

אמנון כהן: אתם אוכפים את הדברים?

שלומי פרידן: אנחנו אוכפים את הדברים אבל אנחנו לא מגיעים לקנסות המקסימאליים אף פעם ממילא.

שלומי פרידן: זאת אומרת עוד לא יצא מצב שנכנס אדם לכלא על עבירה של חוק חומרים מסוכנים לתקופה שעולה על חצי שנה.

דוד טל: כמה כתבי אישום הוגשו?

שלומי פרידן: כתבי אישום לפי חוק חומרים מסוכנים בהערכה גסה, מוגשים בין 20-30 מידי שנה.

אמנון כהן: זה כולל הובלה, אחסנה והכול ביחד?

שלומי פרידן: הכול, זה הובלה, אחסנה, פליטה של חומרים מסוכנים, השלת חומרים מסוכנים בוואדי, כל העבירות, זה לאו דווקא רק שינוע.

דוד טל: אתם לא הגעתם, מה הדרישה היום, הייתה דרישה גבוהה פעם והשופט לא קיבל או שאתם מראש לא קיבלתם?

שלומי פרידן: לא, בכלל רוב הענישה סביב התיק היא בקנסות, הקנסות הם מאוד גבוהים ויכולים להגיע---

דוד טל: אתה חושב שאנחנו צריכים להפקיע אולי מהשופטים בבית המשפט את הסמכות לקבוע את זה, זאת אומרת נקבע קנס מינימאלי שמפה, באיזה מקום אנחנו נפקיע את שיקול דעתו של שופט?

שלומי פרידן: זה אפשרי אבל צריך להבין שיכולה להיות עבירה של חוק חומרים מסוכנים של איזה שהיא מכבסה בירושלים שהיה לה איזה שהוא מיכל לא במקום, הוא מקבל קנס של 10 אלפים שקל.

שלומי פרידן: לחילופים יכול להיות מפעל גדול שמאוד מזהם במשך שנים ומשליך את כל הפסולת שלו לוואדי ומקבל קנס של 500 אלף שקל.

שלומי פרידן: לכן מאוד קשה לעשות את ההבחנה ולהגיד, לקבוע עונשים.

דוד טל: כן, אבל אז שופט, יכול מאוד להיות, הוא יגיד אם הקנס הוא כזה, סתם דוגמה, ממאה אלף שקל וצפונה, אין עניין להטיל על בעל מכבסה כזאת קטנה עונש כזה, אדם שזיהם או שעשה מה שעשה.

דוד טל: אבל מה שאתה אומר לנו בעצם שאין בפועל, לא בתי משפט, לא אכיפה, לא עושים דיי בזה כדי להרתיע את האנשים האלה.

דוד טל: אז אני שואל אותך אם זה נראה לך נכון וראוי שאנחנו נתערב בחקיקה הזאת ולומר שקנס מינימאלי כזה וכזה, לא פחות מכזה וכזה?

שלומי פרידן: זה יכול להיות רעיון טוב בתנאי שכמובן הוא יהיה בהתאם לעבירה, זה צריך להיות מידתי.

שלומי פרידן: כי באמת את אותה מכבסה שהוטל עליה קנס של 10 אלף שקל, אני כן מעוניין להגיש נגדה כתב אישום כי היא בכל זאת עשתה משהו שהוא לא בסדר.

שלומי פרידן: אבל שוב, לפי חוק חומרים מסוכנים, אני רק רגע אסיים להגיד מה ההצעה אומרת.

שלומי פרידן: אז אמרנו שלוש שנות מאסר יהפוך לחמש, לגבי אדם הקנס יעלה מ-404 אלף שקל, ל-606 שקלים---

דוד טל: עד היום מישהו קיבל 404 אלף?

שלומי פרידן: בנאדם פרטי לא, מפעלים כן, ממפעלים הקנס המקסימאלי היום הוא 808 אלף---

אמנון כהן: זה ירתיע ההנחיה החדשה הזאת תרתיע אותם מלעשות דברים אסורים?

שלומי פרידן: אני לא בטוח כי 808 אלף זה גם ככה גבוה כשבנסיבות מחמירות זה יכול להיות מיליון ו-600 אלף.

שלומי פרידן: ועוד לא הגענו לסכומים האלה, אני אשמח אם יום אחד נגיע אבל בינתיים הסכום---

דוד טל: לא הגענו למרות שאתם דרשתם, אני לא הבנתי?

שלומי פרידן: כן, אנחנו דורשים ואנחנו מקבלים, הקנסות הכי גבוהים---

דוד טל: ביקשתם פעם מעל מיליון ו-600 שקל?

שלומי פרידן: לא שזכור לי, חלק מהתיקים הסתיימו---

אמנון כהן: אתם לא מתנגדים להצעת החוק?

שלומי פרידן: לא, אנחנו תומכים בהצעת החוק, אבל אנחנו לא בטוחים שמבחינת תיקון לחוק חומרים מסוכנים היא נורא הכרחית, יכול להיות שיהיה בזה באמת מסר לבתי משפט ששופט בא לגזור את העונש במקום 404 הוא רואה 606, אז במקום להטיל עשרים אלף הוא יטיל שלושים אלף.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מי אדוני?

דב באסל: דב באסל התאחדות התעשיינים.

אמנון כהן: זה פוגע בתעשיינים?

דב באסל: לא עניין של פוגע, התעשייה הישראלית היא בעיקרון תעשייה ששומרת חוק, בנושא של חומרים מסוכנים יש לנו הרבה מאוד פעילות כמו שהנציגים של משרדי הממשלה פה בוודאי יודעים.

דב באסל: אבל, אדוני היושב ראש, אנחנו פה שמענו מחבר הכנסת אריאל מציע החוק, את פחות או יותר מה שכתוב בדברי ההסבר, אבל אני כאזרח במדינה כשאני שומע שרוצים לבוא ולהחמיר בחקיקה ענישה, אני שואל ממה נפשנו, זאת אומרת האם, בעקבת מה יש צורך בהחמרת הענישה.

דב באסל: אם אני הולך לתחום של למשל האלימות שאנחנו כולנו שומעים עליה בתקופה האחרונה ומדברים עכשיו על החמרת ענישה במה שקורה בתחום הזה, אז בוודאי יש לזה איזה שהיא הצדקה.

דוד טל: אני רוצה לענות לו רגע במילה אחת, בגלל חוסר אכיפה למשל של החוק.

דב באסל: אדוני היושב ראש, העיר חבר הכנסת טל על בגלל חוסר אכיפה אולי יש צורך באכיפה כזאת.

דב באסל: שם הצעת החוק היא הצעת חוק טיפול והובלת חומרת מסוכנים, אז לכאורה היינו מצפים פה באמת לראות איזה שהם הוראות, מקצועיות, מנהליות או אחרות או כלי אכיפה, אבל אין כאן את הדברים האלה, לא החמרת אמצעים ולא כלים נוספים לאכיפה, רק מה יש כאן, החמרה של ענישה, במקום שלוש שנים, חמש שנים, קנס במקום כפל, שלוש וכולי.

דב באסל: במיוחד לאור הדברים של נציג המשרד לאיכות הסביבה, אני טוען שלא תהיה בכך הרתעה לחלוטין, העונשים חמורים גם ככה, תחת זאת אולי לתת אולי כלים נוספים לאכיפה או כלים או הוראות נוספות.

אמנון כהן: מה אתה מציע?

דב באסל: אני לא מציע, אני קטונתי מלהציע, אולי בעתיד אני אוכל להציע.

אמנון כהן: אתה יכול להציע לנו, אתה תישאר בתפקיד שלך, זה בסדר.

דוד טל: אם אתה אומר היינו מצפים שיהיה משהו, אז היינו מצפים שאולי תגיד מה אתה מצפה שכן יהיה.

דוד טל: הרי אתם מקפידים, אני אומר את זה בצורה מאוד חיובית אבל עדיין יש בעיות.

אמנון כהן: מה היית רוצה באכיפה שיהיה?

דב באסל: אז תראה, קודם כל אנחנו נמצאים במגעים שוטפים עם המשרדים לאיכות הסביבה ומשרד התחבורה שאולי יגיד בהמשך.

דב באסל: אנחנו עושים פעילויות רבות, למשל התארגנות בנושא של מענה בזמן אמיתי לאירועי חומרים מסוכנים שקורים היום בתעשייה גם במפעלים וגם בהובלה.

דב באסל: אנחנו מנסים גם להטמיע את ההוראות שהן בחקיקה ומעבר לחקיקה---

דוד טל: איזה סנקציה אדוני מציע כנציג התאחדות התעשיינים?

דוד טל: אני מוכן לשמוע הצעה אחרת שאם היא תהיה טובה והגיונית היא טיפול לאוזניים קשובות, אבל אם אין לך.

דב באסל: אז יש לי, ההצעה שלי היא בתחום של הגברת המודעות בתעשייה וגם בקרב המובילים.

דב באסל: מה שאני טוען שדווקא צעד של החמרת ענישה היא לא הדבר שבעצם יביא לשיפור המצב.

רחל גרשוני: רציתי להעיר, לגבי עונשי מינימום, אני פשוט רציתי להגיב לזה, אני לא חושבת שזה המקום להתחיל עם עונשי מינימום.

אמנון כהן: למה?

רחל גרשוני: כי, אלף, כשעושים את זה כבר, אז צריך לעבור על כל העבירות ולראות מה מצדיק ומה לא מצדיק, העניין שלפתע עלו לחדשות מקרה אחד או כמה מקרים של חומרים מסוכנים זה לא אומר שזה הדבר שדווקא צריך לעשות.

רחל גרשוני: צריך לעשות איזה מחקר, צריך לראות האם שופטים באמת לא פוסקים, לא גוזרים את הדין כיאות ואם אפשר לפתור את זה בחינוך, האם אפשר לפתור את זה בדרכים אחרות.

דוד טל: אתם בודקים את הנושא הזה?

רחל גרשוני: לא, אנחנו לא עשינו, היינו מצפים---

דוד טל: גברתי מצפה שאני אעשה את המחקר, אני הקטן?

דוד טל: באמת אני קטן משום שאין לי את הכושר והיכולת שלכם לעשות את המחקר הזה.

רחל גרשוני: מכיוון שזה עלה רק עכשיו מפיך אז בוודאי שלא---

אמנון כהן: זה עולה אצלנו בכל דיון.

רחל גרשוני: אז איך יכולתי לדעת שאדוני יעלה את זה?

דוד טל: אני אגיד לך, היות ואת יודעת טוב ממני שאמצעי אכיפה במדינת ישראל כמעט בכל החוקים הם כאלה לוקים בצורה בלתי רגילה והוועדה הזאת נפגשת ונתקלת בזה כמעט בכל דיון.

דוד טל: ואנחנו החלטנו לאמץ את השיטה של להקצין אולי קצת את דעתנו את הסנקציות שאנחנו רוצים, אלא אם כן תשמע מצד הגורמים הרלוונטיים המקצועיים איזה הצעה אחרת שתאזן או שתיתן משהו הגיוני.

דוד טל: אבל באין הצעה אחרת לא נותר לנו הקטנים ברירה.

אמנון כהן: גברת גרשוני, אנחנו פשוט לפני כן דנו בדיון אחר של תחנות דלק שמוהלות את הדלק שלהן לציבור.

אמנון כהן: ולמדנו שלוקח שלוש או ארבע שנים עד שיש בכלל כתב אישום ואחרי שיש כתב אישום, אחרי שלוש או ארבע שנים שממשיכים למכור בינתיים את הדלק המהול, מקבל 5000 שקל קנס.

אמנון כהן: אז לכן, אנחנו כל דיון נתקלים בדברים האלה, אז אומרים במשרד לתשתיות לאומיות לא יודע מה לעשות נגד בתי המשפט, כל כך זעום העונש ויש להם את היכולת להטיל סנקציה או קנס כבד.

אמנון כהן: אז אנחנו אומרים, אולי אנחנו נקבע בחקיקה שעונש או הקנס המינימאלי יהיה נגיד סתם אני אומר 50 אלף שקל, מזה רק תעלה למעלה, לא פחות, כי אין סנקציה.

רחל גרשוני: אבל בסופו של דבר מה יקרה עם זה הוא שמה שעולה באורך מקרי בוועדה הזאת ואתם מודעים לזה, אז אתם אומרים תקבעו עונשי מינימום.

רחל גרשוני: זה נוגד את שיטתנו המשפטית ואני אגיד לך---

דוד טל: בסדר, גברתי, עם כל הכבוד לשיטתכם המשפטית, המחוקק קבע ואתם תבצעו מה שהמחוקק יקבע.

דוד טל: זה מקומם אותי שהמערכת צריכה לאכוף חוקים והאזרח במדינת ישראל נדרס, זה מקום מה לעשות.

אמנון כהן: דוד תן לה לסיים.

רחל גרשוני: אני רוצה להגיד לך מה המשמעות של עונשי מינימום, קודם כל רק שתדע לך שבתי משפט מכיוון שהם לא אוהבים עונשי מינימום מוצאים את הדרכים לעקוף את זה.

רחל גרשוני: ולמשל במקום החומרים המסוכנים האלה הם יגידו, מתגלה אווירה יותר לפי מעשה פזיזות ורשלנות בחוק העונשין, שזה 338 בחוק העונשין.

רחל גרשוני: שדרך אגב, אני חייבת להגיד לכם שהמעשים האלה גם מעוגנים בסעיף הזה ויש רק שלוש שנות מאסר לעומת כל הדברים האלה, דבר שיוצר קצת חוסר אחידות.

רחל גרשוני: אבל שופטים מוצאים את הדרך לעקוף את זה, גם תובעים מוצאים את הדרך לעקוף את זה במקרים לא מתאימים.

רחל גרשוני: ולכן, זה לא טוב להכביד בעונשי מינימום, כי יש סיבה ששיטתנו המשפטית משאירה שיקול דעת לשופטים.

רחל גרשוני: יש מקרה, אני לא יודעת מי העלה את זה של באמת מפעל קטן, פעם ראשונה שהוא שרף, החומר המסוכן היה אמנם הוגדר כחומר מסוכן בתוספת אבל הוא לא חומר הכי מסוכן.

רחל גרשוני: רוצים להשאיר שיקול דעת לשופט במקום מסוים.

אמנון כהן: בסוף ייתנו לו 2000 שקל קנס, אז הם יגידו מראש, אני מעדיף לקבל 2000 שקל ולהיזהר---

רחל גרשוני: אני מנסה לומר שכשכבר קובעים עונשי מינימום צריך נורא להיזהר בעבירות נכונות---

דוד טל: אני הייתי בדיון הזה של עבירות מינימום וגם אז היא נשמעה טענה דומה, אבל מה לעשות שמחוקק מתכונן לזה שאתם לא מצליחים---

רחל גרשוני: אז בואו תשנו את כל השיטה---

דוד טל: יכול להיות שיש מקום---

אמנון כהן: אולי אתם תשנו, אולי אתם תביאו איזה שהיא הצעה?

רחל גרשוני: קודם כל אני חייבת לחזור על מה שאמרתי שההצעה הזאת לא מוצאת ביטוי פה ככה שמזה הצעה חלופית?

רחל גרשוני: ההצעה הזאת פשוט מחמירה את הענישה, אז אני מתייחסת---

אמנון כהן: לא על ההצעה הזו, אני מדבר על מה שחבר הכנסת טל דיבר שבכלל בקונספציה, אנחנו מדברים בכלליות, שאתם תשקלו במשרד המשפטים את הנושא של עבירות מינימום בכלל.

רחל גרשוני: אז אני אגיד לך מה אני חושבת, מה שאני חושבת ואני עוסקת בעבירות חמורות למשל של סחר בבני אדם ועיסוק בזנות וכן הלאה שיש עכשיו עונש מינימום, אבל לפני זה ומעבר לזה, אני בעד חינוך, הדברים האלה נראים טוב על הנייר, אבל בלי חינוך שום דבר לא קורה.

רחל גרשוני: הרי גם היום---

אמנון כהן: אבל נכשלנו בחינוך במדינת ישראל.

רחל גרשוני: לא, אף פעם לא, אני ראיתי שינויים גדולים מאוד, אני אקח את הדוגמה של הסחר, זה התחיל בכמה חודשי מאסר, דברים מחפירים שנשים נכלאו ונשים נאנסו, כמה חודשי מאסר, דברים מקוממים.

רחל גרשוני: אם בשנתיים שעברו בגלל החינוך---

אמנון כהן: את מי חינכתם?

רחל גרשוני: את השופטים, את התובעים, כן, וזה מה שקורה, כולנו מחנכים.

דוד טל: גברתי לא התכוונה במובן שאדוני מבין עכשיו.

אמנון כהן: לא חינוך בית ספר, אני כשמיניתי שופט, מיניתי אותו לאחר שבדקתי שהוא אכן ראוי והוא מחונך והוא ראוי.

רחל גרשוני: כל אדם, כולל אני וכולל אתה, צריך לקבל יותר מידע על תופעות חברתיות מסוימות וזאת כוונתי.

רחל גרשוני: וזאת הדרך המובחרת ושום אדם לא צריך להתבייש בזה, כולנו צריכים ללמוד.

אמנון כהן: גברת רחל, ולעצם הצעת החוק של חבר הכנסת אורי אריאל, אתם מסכימים?

רחל גרשוני: הממשלה תומכת.

אמנון כהן: יפה.

דוד כוכבא: המובילים זה איגוד של כל חברות ההובלה, מדובר מעשרה טון ומעלה, בערך עשרים אלף משאיות, מתוכן אני מעריך כאלפיים מובילים חומרים מסוכנים.

דוד כוכבא: כמובן שמי שחבר במועצה זה החברות המסודרות והגדולות מתוך אלה שמובלים חומרים מסוכנים.

דוד כוכבא: אנחנו תומכים בכל מהלך שיצמצם את התופעה הזאת מכיוון שזה פוגע באיכות העבודה שלנו ואיכות החיים שלנו.

דוד כוכבא: אלא מה?

דוד כוכבא: כשאדם מגיע לבית המשפט, הפער בין שישים אלף, מאה אלף או 300 אלף בקנס זה כבר מאוחר מידי, מכיוון שמי שמוביל היום חומרים מסוכנים ללא רישיון לא לומד את החוק לפני כן ושאול את עצמו האם 300 אלף משתלם, 400 אלף לא משתלם.

דוד כוכבא: זה מאוחר מידי בעיקר בגלל העובדה שהמשפט נמשך שלוש ארבע שנים---

אמנון כהן: בינתיים הוא עושה את הכסף.

דוד כוכבא: בינתיים הוא עושה את הכסף וכבר ידוע שככל שהמרחק בין מועד העבירה ובין מועד הענישה ככל שהוא ארוך יותר, הענישה אין לה שום משמעות---

אמנון כהן: מה אתה מציע?

דוד כוכבא: אני כבר מציע.

דוד כוכבא: לענישה אין שום משמעות לא חינוכית ולא אכיפתית ולא הרתעתית.

דוד כוכבא: אדם לא נרתע שהוא נענש אחרי ארבע שנים ממועד ביצוע העבירה ולא משנה מה גובה הענישה.

דוד כוכבא: מה שאני מציע זה קודם כל אכיפה, יותר אכיפה, אני חושב שזה גם נכון לגבי התעשיינים, אבל בוודאי לגבינו, זאת אומרת לעשות את החיים קשים על הכבישים ולהגביר את האכיפה.

דוד כוכבא: אבל יותר מזה אני מציע להקשות את מתן הרישיון, מכיוון שהיום להשיג רישיון הובלה, יושב כאן אבישי מיכאלי, הוא מנהל אגף מטענים במשרד התחבורה, היום להשיג רישיון להובלת חומרים מסוכנים זה קל מאוד.

דוד כוכבא: אתה ממלא טופס, אתה לא תמיד מבצע את כל מה שהטופס מחייב, כולם חותמים, בעיקר בכל מה שקשור בחניון לילה למשאיות, אתה כמעט ופטור מלהוכיח הלכה למעשה שמשאית שמובילה חומרים מסוכנים, ואני רוצה להגיד כאן לצוות, אם אתם יודעים או לא---

אורי אריאל: זה לא חקיקה נכון, זה תקנות של משרד התחבורה?

דוד כוכבא: זה חלק מחוק שירותי הובלה, זה חקיקה.

דוד כוכבא: אבל אני רוצה רגע לסדר לכם את האוזן, אני לא יודע אם אתם מודעים או לא, משאית ריקה מחומרים מסוכנים היא יותר מסוכנת ממשאית מלאה עם חומרים מסוכנים, אם לא בוצעה שטיפה כחוק, פרקו חומרים מסוכנים ובעל המשאית חוזר הביתה, כביכול עם טנק ריק, הוא הרבה יותר מסוכן מאשר הטנק מלא והוא חונה מתחת לבניין.

דוד כוכבא: זאת אומרת, אני הייתי מנסה יחד עם משרד התחבורה להקשות את מתן רישיון להובלת חומרים מסוכנים, אולי להכביד כאן ולא לשחרר את הסוסים מהאורווה ואחר כך לרוץ אחריהם ולתפוס איזה סוס מקרי ולהכניס לו את כל הטירוף כאילו יש פה עבריינים, אנחנו היינו מוכנים לשתף פעולה בתהליך הזה.

אורי אריאל: ברשות היושב ראש, זה לא בהכרח אחד במקום השני זה מערכת שלמה של דברים כולל מה שעורך דין רחל אמרה בהתחלה על החינוך, בהסברה, זה עוד מספר דברים.

אורי אריאל: אבל בסוף יש גם עבריינים כנראה---

דוד כוכבא: תקשיב, זה לא במקום, אבל אני לא הייתי רוצה שנצא מכאן עם תחושה שהנה עשינו, הנה הממשלה עשתה משהו---

אמנון כהן: זה לא הממשלה---

דוד כוכבא: אני מבין שהממשלה מצטרפת לזה.

אמנון כהן: תומכת בהצעת החוק של חבר הכנסת.

אמנון כהן: יש לך עוד משהו לסבר את האוזן בבקשה?

דוד כוכבא: משפט סיכום, שלא תהיה תחושה שבמידה ותהיה פה החמרה בענישה, הנה נעשה פה דבר ונפתרה הבעיה, הבעיה לא נפתרה אלא רק על ידי טיפול.

אמנון כהן: משרד התחבורה פה נכון?

אמנון כהן: איך אפשר לטפל במה שהציע יושב ראש איגוד?

שרית זוכוביצקי: קודם כל צריך לראות מה השינוי המוצע.

אמנון כהן: אנחנו תכף ניכנס לחוק, אבל את רואה לשלב את ההערה החשובה הזאת בתוך החקיקה הזאת או אתם יכולים בתוך החקיקה הראשית שלכם על ידי תיקון כזה או אחר שתביאי על ידי השר.

אמנון כהן: אם לא אז אנחנו נשקול הצעת חוק שלנו.

שרית זוכוביצקי: הוא מציע למעשה לשנות את התנאים לקבלת רישיון זה אפיק אחר לגמרי, דרך אגב, זה לא משנה, אם אדם הוא עבריין הוא לא מקיים את התנאים המועטים אפילו אז על אחת כמה וכמה את---

דוד כוכבא: כן, אבל שלא יהיה עבריין בחסות החוק, אם קל לו לקבל רישיון אז הוא עלול להיות עבריין בחסות החוק.

שרית זוכוביצקי: העבירות המפורטות פה הן עבירות של מי שפעל בניגוד לחוק הקיים היום, אם נחמיר את החוק בוודאי הוא עבריין, זאת אומרת זה לא מתקן את המצב היום.

שרית זוכוביצקי: אתה אומר, בלי כל קשר אני מציע להחמיר את הדרישות באופן כללי כדי שהאנשים שעובדים בשטח יהיו אנשים מיומנים יותר.

אמנון כהן: שמענו את ההערה של משרד התחבורה, אנחנו רוצים להיכנס לתוך החקיקה חבר הכנסת אורי אריאל, תתחיל לקרוא את החוק, ואם יש מקום אנחנו נוסיף פה ושם.

אורי אריאל: הצעת חוק טיפול והובלת חומרים מסוכנים (תיקוני חקיקה) 2003- תיקון חוק החומרים המסוכנים.

אורי אריאל: בחוק החומרים המסוכנים נ"ג- 1993 סעיף 15(ב)1, במקום שלוש שנים יבוא חמש שנים.

אורי אריאל: במקום כפל יבוא שלוש פעמים.

אורי אריאל: במקום ארבע יבוא שש.

אורי אריאל: יש את דברי ההסבר בעמוד מאחור, אז אני לא יודע, מתי שהיושב ראש ירצה הוא יעצור וייתן התייחסויות אם מישהו יש לו.

אמנון כהן: הסעיף הראשון כולל תתי סעיפים 1, 2,3, נציג משרד התחבורה זכותך לדבר.

אבישי מיכאלי: אני רוצה להתייחס להערות נציג מועצת המובילים.

אבישי מיכאלי: ראשית, אין דבר כזה שמי שלא עומד בתנאים מקבל רישיון, התנאים נקבעו בחוק, בתקנות---

אמנון כהן: הם קלים מידי הוא מתכוון.

אבישי מיכאלי: הם לא קלים, אנחנו מידי פעם בוחנים את נושא התנאים ואת הדברים שיש לתקן, יש פה ועדות משותפות, רק לאחרונה סיימה ועדה משותפת לכל משרדי הממשלה, כולל גם נציג המובילים שישב בוועדה, את נושא השיפורים והתיקונים שצריכים לבוא בין אם זה בחקיקה, בין אם זה בהסדרים אחרים.

אבישי מיכאלי: ההמלצות האלה הוגשו לוועדת השרים לאיכות הסביבה ולפני כחודש ימים הם אושרו בוועדת השרים ואנחנו נמצאים ביישום של ההמלצות.

אבישי מיכאלי: אנחנו כל הזמן בוחנים אמצעים לשפר---

אמנון כהן: הנושא שהוא העלה כרגע אתם בחנתם לאחרונה, הקשחה במתן רישיון להובלת חומרים מסוכנים?

אבישי מיכאלי: אנחנו יכולים להקשיח עד מחר, אבל מי שבסופו של דבר צריך גם להוביל ואנחנו גם ריאלים, ואנחנו בוחנים כל דבר לגופו.

אבישי מיכאלי: אני רק רוצה להעמיק עוד יותר, אנחנו במדינת ישראל לא ממציאים דברים מחלל האוויר, אנחנו לוקחים דברים שמיושמים מהעולם, אנחנו לוקחים תקנים סטנדרטיים, חוקים, תקנות שמיושמים במדינות שונות, בין אם זה האמנה האירופאית להובלת חומרים מסוכנים בכבישים ובין אם זה ההנחיות האמריקאיות---

אמנון כהן: לא תמיד הכול בעולם מתאים למדינת ישראל, אנחנו מדינה מיוחדת אל תחשוב.

אבישי מיכאלי: כן, אבל אנחנו נזהרים מלהמציא את הגלגל, את הגלגל כבר המציאו, מובילים חומרים מסוכנים בכל רחבי העולם, מובילים באיטליה, בספרד, בגרמניה, באנגליה, בכל המדינות מובלים חומרים מסוכנים בדיוק באותה צורה שמובלים במדינת ישראל, עם אותם כלי רכב, עם אותם נהגים---

דוד טל: לא עם אותם נהגים, זה העניין---

אבישי מיכאלי: הנהג היווני והאיטלקי הוא לא פחות מתוחכם מהנהג הישראלי, אני מבטיח לך.

אבישי מיכאלי: היווני יספר לך דוד, הוא היה ביוון וראה את מוצעת המובילים, הוא אומר, הנהגים היוונים חבל על הזמן, הוא יספר לך.

דוד טל: לפי דעתי, חברי הכנסת צריכים לנסוע, הוועדה צריכה לראות.

דוד טל: אני לא בוועדה אבל אתם יכולים לנסוע.

אבישי מיכאלי: אני רוצה גם להכניס אותנו לפרופורציות, נכון קורים אירועים בכבישים , בסופו של דבר מדובר ברכב שנוסע בכביש ויש דברים לא צפויים, יש גם תקלות שנובעות בהחלט מרשלנות---

אמנון כהן: היו גם תקלות של נהגים נוהגים 36 שעות---

אבישי מיכאלי: אין ספק שבאמת בנושא הזה נציגי המשטרה יגידו מה הם עושים בנושא הזה---

אמנון כהן: איך הם יכולים לדעת כמה שעות הנהג הזה נהג?

אבישי מיכאלי: יש היום קופסא שחורה בכל משאית, אפשר לדעת בדיוק כמה שעות הוא נהג ובאיזה מהירות הוא נהג.

אבישי מיכאלי: צריך לאכוף את זה נכון---

אמנון כהן: אין שוטרים, כולם בהתנתקות עכשיו.

אבישי מיכאלי: לזה אני לא נכנס, אני רוצה רק להכניס אותנו לפרופורציה מתאימה, במדינת ישראל, מובלים מידי יום אלפי טונות של חומרים מסוכנים, במדינת ישראל בנויה בצורה כזאת שיש מקור אחד, מוקד אחד שיסע לצפון הארץ, במפרץ חיפה ומוקד אחר שנמצא בדרום הארץ ברמת חובב ובמישור רותם, מי שמכיר את האזורים.

אבישי מיכאלי: יש כל הזמן תנועה של חומרים, חומרים מסוכנים אם זה ברום, כל הכימיקלים שיוצאים, בעיקר הריכוזים שלהם, זה המפעלים ברמת חובב ומישור---

אמנון כהן: העלה פה יושב ראש איגוד המובילים, מתי לאחרונה בחנתם את הנושא של מתן רישיון?

אבישי מיכאלי: אנחנו כל הזמן בוחנים, כפי שאמרתי רק לאחרונה הסתיימה ועדה---

אמנון כהן: בנושא מתן רישיונות?

אבישי מיכאלי: בנושא מתן הרישיונות והחמרה, ישבו פה שני הנציגים האלה שיושבים וגם המובילים שותפים בנושא של החניונים איתנו בוועדה שדובר כאן על חניונים---

אמנון כהן: יש תקנות בוועדה אצלנו, ככה אמרו לי.

אבישי מיכאלי: נכון.

אבישי מיכאלי: אנחנו משתפים את כל הגורמים הרלוונטיים---

אמנון כהן: יש תקנות בוועדה, אתה מכיר את הנושא של התקנות שנמצאות בוועדה כרגע?

אבישי מיכאלי: אנחנו מכירים את זה, אנחנו גם מופיעים בוועדות.

אמנון כהן: אז למה אתה מעלה עכשיו משהו שהוא לא רלוונטי?

דוד כוכבא: מה שאני מעלה הוא סופר רלוונטי, מכיוון שהוועדה שאבישי מדבר עליה, זאת וועדה שישבה שנים ולא החליטה החלטות, אני גם קורא במסקנות היום שההחלטות שהיא החליטה הן לא רלוונטיות ליישום, לא משרד הפנים, לא משטרת ישראל, אף אחד לא הצליח לגבש, אני אומר את זה באחריות פה בחדר הזה, לא הצליח לגבש פתרון הולם לכל מה שקשור בחניית משאיות להובלת חומרים מסוכנים.

דוד כוכבא: יש דברים שהנייר סובל וכשאתה בוחן את זה במציאות, אין קשר בין מה שקורה במציאות---

אמנון כהן: אני מבקש שאתה תעביר לי נייר וכשנדון בתקנות אני אראה מה מתיישב ומה לא ואם לא אנחנו נפנה---

דוד כוכבא: מי שמקבל רישיון להובלת חומרים מסוכנים ממלא טופס וכותב בטופס שיש לו חניון במקום כזה או אחר, אנא תבדוק שאם הוא כתב אזור תעשייה ג' בקריית ערים בפתח תקווה, אכן הוא שם, מה הבעיה, הוא כותב, כל שרשרת הפיקוד ממנהל החברה עד קצין הבטיחות כולם חותמים על הטופס, מבחינת משרד התחבורה הטופס כשר כי כולם חתמו ואין דבר כזה.

דוד כוכבא: והבנאדם הזה מוביל ברישיון, בחסות החוק וחבר הכנסת אריאל לא יתפוס אותו אפילו.

אבישי מיכאלי: אדוני היושב ראש, אנחנו הגשנו לוועדת הכלכלה לאישור, הצעת תקנה שתחייב חניה במקומות מוסדרים, זה נמצא על שולחן הוועדה---

לאה ורון: התבקשתם לחזור עם פתרונות לגבי החניונים ואתם לא שבתם לוועדה.

לאה ורון: אתה לא יכול להציג את זה כאילו התקנות מעוכבות בוועדת הכלכלה.

אבישי מיכאלי: אם הוועדה לא קיבלה אני אדאג שהיא תקבל, אנחנו הגבנו לנושא הזה---

אמנון כהן: הגבתם אבל התגובה נשארה במשרד עדיין.

אבישי מיכאלי: זה לגבי נושא החניונים, זו אחת הנקודות---

אמנון כהן: זה פותר את הבעיה?

דוד כוכבא: אני אגיד לך מה פותר את הבעיה, שאנשים לא יובילו בחסות החוק---

אמנון כהן: אז תן לי מכתב עם הסתייגויות שלך או תוספות שאתה רוצה ואני אתאם את זה עם השר שאנחנו רוצים להוסיף את זה כי תקנות למעשה אני צריך או לאשר או לא לאשר.

אמנון כהן: אז אני אקבל את התקנות, אני אגיד, תשמע יש בקשה מאיגוד המובילים, תבחן אותם ואני אאשר את הכול ביחד.

אבישי מיכאלי: אדוני היושב ראש פה הייתה התייחסות לא רק לנושא החניונים, לגבי שאר הנושאים, החמרה בתנאים והחמרה בכל הדרישות, הנושאים האלה מטופלים וכפי שאמרתי, ועדה בין משרדית הגישה המלצות לוועדת שרים לענייני איכות הסביבה, ההמלצות האלה אושרו ואנחנו נמצאים ביישום שלהם.

אבישי מיכאלי: זאת שורה של המלצות שאנחנו מאמינים שבאות לשפר את הבטיחות בהובלת חומרים מסוכנים.

אבישי מיכאלי: אני רק רוצה לסיים ולומר, נכון קורים אירועים בכבישים, האירועים האלה הם גורמים לא אחת לחסימות, וגורמים בהחלט לבעיות אחרות, אבל אחוז האירועים האלה יחסית הוא נמוך מאוד והוא לא---

אמנון כהן: אני יכול לשאול שאלה?

אורי אריאל: אני גם רוצה לשאול שאלה.

אורי אריאל: 13 אירועים זה סטטיסטיקה, זה לא אומר שום דבר, אתה אומר 13 אירועים חמורים כל אחד משתק את ציר החוף ליום שלם, או 13 אירועים שהם באמת שוליים וטופלו.

אורי אריאל: מה שאני רוצה לשאול אותך זה האם יש עלייה או ירידה בסך כל האירועים השנתיים.

אורי אריאל: נניח אתה לוקח חמש שנים אחורה, ביחס להובלות, יכול להיות שיש שנים שהובלות, משהוא משוקלל לעומת חומרת האירועים, כי יכול להיות אירועים קטנים והם רשומים כאירוע והם לא מעניינים אף אחד, לא שומעים התייחסות אפילו.

אורי אריאל: זאת אומרת אתם מטפלים הם זה בסדר.

אמנון כהן: אפשר עוד משהו לשאול, דיברנו על העולם הגדול, הייתי בוינה ונדהמתי שאני לא ראיתי שום משאית שמובילה שום דבר, לא רק חומרים מסוכנים, שום דבר ואמרו לי שכל ההובלות האלה נעשות בלילה כאשר אין תנועה בכלל וביום התנועה זורמת, הכול נקי הכול מסודר.

אמנון כהן: אתה אמרת, אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל מחדש, האם אפשר ללמוד מהדברים האלה, הרי גם רוב האנשים עולים לירושלים נגיד, שתיים שלוש משאיות כאלה שתוקעות את כל הכביש---

אורי אריאל: אבל אז אתה עובר ל-443.

אמנון כהן: לא עובר, אני נשאר באותו כביש כי אני מסורתי נוסע לפי המסורת הזאת ואני תקוע בכביש שאני יכול להגיע מייד ליעד שלוקח 35 דקות לוקח שעה ורבע.

אמנון כהן: לכן האם נשקל כל נושא ההובלות, אני לא מדבר על חומרים מסוכנים, אולי להעביר את זה גם לשר שאחראי על התחבורה במדינת ישראל, אולי הוא ישקול את הנושא הזה, כל ההובלות שיעשו במהלך בין שעה לשעה?

אבישי מיכאלי: אדוני היושב ראש, אנחנו ניסינו להגדיר את השעות של התנועה של המשאיות, נניח בשעות השיא בבוקר, אני לא מדבר על כל היום, אבל רק בשעות השיא, בין שש וחצי בבוקר לתשע וחצי.

אבישי מיכאלי: ניסינו למשל לסגור לדוגמה את הכניסה לירושלים בשעות הבוקר, איזה התנגדות, היו מספר ישיבות שבהם גם היה נציג מועצת המובלים, אנחנו כמשרד התחבורה הצענו את זה ואנחנו מדברים רק על שעות העומס, לא מדברים על כל היום.

אמנון כהן: גם לכם זה טוב, גם למובילים זה טוב, המובילים זה מצוין בשבילכם, אתה יודע כמה זמן פקק אתה מבזבז סולר, דלק, בלמים, עניינים, כל משאית כל חלק שם יקר הון תועפות.

דוד כוכבא: אנחנו בעד, אנחנו בעד עבודה בלילה, זה ניצול הרבה יותר יעיל של הציוד שלנו, אין שום ספק.

דוד כוכבא: אבל צריך לטפל פה בכל השרשרת הלוגיסטית כי אחרת אנחנו הופכים להיות מחסנים בכניסות לערים.

דוד כוכבא: תמיד צריך שהנמל או אותו מסוף שמנפיק את אותו חומר מסוכן ומי שצריך לקלוט אותו שגם יעבוד בלילה אחרת אני קולט בלילה חומר, נכנס לעיר, מחכה, במקום לחכות שעה עם חומר מסוכן, אני יושב עשר שעות או שמונה שעות עם חומר מסוכן על הקו, ואז אני הופך להיות שיירה של חומרים מסוכנים, פצצה מתקתקת.

אמנון כהן: אני מסכים אתך.

דוד כוכבא: לכן מדובר כאן בפעילות בין משרדית, זה לא יכול להתחיל ולהיגמר בשר התחבורה.

אמנון כהן: הנמלים גם אצלו.

דוד כוכבא: הנמלים אצלו אבל התעשיינים והמחסנים וכל אלה לא אצלו, אצל שר התשתיות, שר המסחר והתעשייה ושר התחבורה, משהו בין משרדי.

אמנון כהן: אנחנו נשקול את זה כוועדה, נשקול את זה איך לעשות את זה.

אבישי מיכאלי: אדוני רק נקודה אחת, אני רק רוצה לסיים---

אמנון כהן: סליחה, מתי העלתם את הנושא הזה של העבודה בלילה או סגירת שעות כאלה ואחרות?

דוד כוכבא: פעם ראשונה העלנו את זה כשאני הייתי עוזרו של שר התחבורה ישראל קיסר לפני 12 שנה, אז זה עלה וזה ממשיך לעלות.

אבישי מיכאלי: אני רק רציתי להוסיף כי כאן דובר על סטטיסטיקה של תאונות ואירועים, מרבית האירועים שאנחנו חקרנו לא אירעו דווקא מרשלנות של נהג או של חברת ההובלה.

אבישי מיכאלי: התאונות קורות כתוצאה מכשל, תשתית וכתוצאה מתאונה, זאת אומרת מדובר ברכב, גם אם הרכב מוביל חומרים מסוכנים, בסופו של דבר הוא רכב והוא יכול להיות מעורב בתאונה ולא אחת התאונה מתפתחת לאירוע של חומרים מסוכנים, זה לאו דווקא כתוצאה מרשלנות או מאשם כלשהו.

אמנון כהן: תודה רבה, סעיף 2 בבקשה.

אורי אריאל: תיקון חוק שירותי הובלה לחוק שירותי הובלה תשל"ז- 1977 סעיף 18 אחרי סעיף קטן ג' יבוא ד.

אורי אריאל: נעברה עבירה לפי פסקאות 1,3,5 ו- 6 לסעיף קטן א' ועושה העבירה הוביל חומר מסוכן בעת ביצוע העבירה, הינו קנס כאמור בסעיף 61(א)4 לחוק העונשין.

אמנון כהן: מה זה 61(א) 4?

אתי בנדלר: 200 אלף שקל.

אתי בנדלר: חוק שירותי הובלה בעצם מדבר על הובלה, הוא מסדיר את כל הנושא ההובלה בישראל ואנחנו בעצם רוצים להחמיר את הנושא של הובלת חומרים מסוכנים.

אתי בנדלר: אני רציתי להציע לחבר הכנסת המציע ולוועדה נוסח קצת שונה, "העובר עבירה כאמור בסעיפים"---

אמנון כהן: תחברי לנו את זה, מה זה מחליף.

אתי בנדלר: אני אקריא את הסעיף שאנחנו מתקנים, אנחנו מתקנים את סעיף 18 לחוק, "העושה אחד מאלה..." ומדובר על רשימת עבירות---

אמנון כהן: מה ההבדל בין א3 ו-א4?

אתי בנדלר: הסעיף אומר ככה, אני מקריאה את הנוסח היום, " העושה אחד מאלה, כאמור סעיף 61(א)3 לחוק העונשין, אם הוא מוביל מטען ברכב מסחרי ללא רישיון מוביל, אם הוא מוביל מטען ללא שטר מטען..." וכולי וכולי.

אתי בנדלר: חבר הכנסת הציע שבעצם אם הוא עושה את העבירה בזמן שהוא מוביל אז העונש שלו יהיה חמור יותר ואני רק רוצה להציע נוסח אחר, אני רוצה להקריא אותו והוועדה תשפוט.

אתי בנדלר: אני חשבתי שראוי לכתוב "העובר עבירה כאמור בסעיפים (נכתוב את אותם הסעיפים) בעת הובלת חומרים מסוכנים באופן או בנסיבות שעלולות לסכן את הציבור או לפגוע בבטיחותו", ואז להחמיר את הענישה.

אתי בנדלר: כלומר עצם העובדה שלדוגמה לא היה עליו שטר מטען, זאת אומרת הוא עבר את העבירה, אבל נגיד זאת הוראה טכנית כלשהי שלא היה בה כדי לסכן את הציבור, זאת אומרת לאו דווקא בגלל שמדובר בחומרים מסוכנים, אם זה לא סיכן את הציבור לא ראוי פה להחמיר את הענישה.

אמנון כהן: מקובל עליכם איכות סביבה ותחבורה?

אמנון כהן: סעיף 3 חבר הכנסת המציע.

אורי אריאל: תיקון פקודת התעבורה בפקודת התעבורה: האמור בסעיף 68 יסומן א' ואחריו יבוא ב' על אף האמור בסעיף קטן א' העובר על תקנה 87 לתקנות והינו מאסר שנתיים או קנס כאמור בסעיף 62(א)3 לחוק העונשין ואם נעברה עבירה על ידי תאגיד הינו ארבע פעמים קנס כאמור.

אורי אריאל: בתוספת הראשונה בפרט 4 אחרי 26 סעיף 2 יבוא 87.

אמנון כהן: מה זה?

אורי אריאל: נסיעת חובה.

קריאה: יש פה רשימה של עבירות שבית המשפט מחויב לפסוק וחבר הכנסת אריאל הציע להכניס לתוך התוספת הראשונה.

אורי אריאל: אם זה לא מרתיע אז אני לא יודע---

אמנון כהן: ליועצת המשפטית של הוועדה יש הערה.

אתי בנדלר: זו הערה יותר משפטית היא מכוונת גם לחבר הכנסת המציע וגם אני הייתי רוצה לשמוע מהמשטרה, אני שוחחתי על זה לפני כן גם עם משרד התחבורה.

אתי בנדלר: בעצם תקנה 87 לתקנות התעבורה כיום מפנה לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים, זאת אומרת אני אקריא חלק מההוראות, כתוב, לא יוביל משרד הובלה חומר מסוכן אלא אם כן יתקיימו בו הוראות הפרק הרביעי.

אתי בנדלר: זאת אומרת הוראות הפרק הרביעי לצו, שהצו מתבטל ואין לו היום שום משמעות, למעשה ספק רב אם יש היום בכלל בתקנה 87 איזו שהיא משמעות.

רוני לווינגר: חוק שירותי הובלה מחליט לבצעה.

אתי בנדלר: מכיוון שבחוק המסמיך, בצו המבטל, אין הוראה שאנחנו מפנים לחוק שירותי הובלה וגם בהוראות---

רוני לווינגר: אז מה צריך לעשות?

אתי בנדלר: משרד התחבורה אני יודעת שאולי הוא יציג אותו בעצמו לעניין הסוגיה הזאת, אני רק אומר בתשובה למה ששאלת, חוק שירותי הובלה לא מתייחס למשרדים, משרד הובלה אין בחוק שירותי הובלה וגם בתוספת הראשונה, הפרק הרביעי, זאת אומרת ההוראות של הפרק הרביעי הן לא חלות עליו, אין צו.

רוני לווינגר: מדובר ברמה הטכנית.

אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר, לא יוביל משרד הובלה חומר מסוכן אלא אם כן יתקיימו בהוראות הפרק הרביעי.

אתי בנדלר: אין שום דבר, הוא בטל, התקנה הזאת ספק היום אם יש לה איזה שהיא משמעות משפטית, התייעצתי על זה עם משרד התחבורה, הם שותפים לתחושה שלי, לכן אני לא רואה מקום להחמיר את הענישה.

דוברת: אני אסביר למה, העבירות שמופרדות ב-87 הוא מפנה לחוק שירותי הובלה, אין צורך לעשות את זה, במיוחד שזה יוצר אנומאליות משום שהתיקון שעושים בפקודת התעבורה יוצר ענישה מאוד חמורה.

אמנון כהן: רבותי, לא צריך?

אתי בנדלר: לא צריך.

אמנון כהן: את כל סעיף 3 לא צריך?

אתי בנדלר: כן, משום ש-87 זאת עבירה, זה פשוט מיותר.

אבישי מיכאלי: אני מה שהמשפטנים מבינים ולא פוגע אז זה בסדר גמור.

דוד כוכבא: חוק שירותי הובלה הוא חוק שבזמנו נחשב מהפכני מכיוון שהוא מטיל אחריות גם על מנהלי התאגיד, בפעם הראשונה אם זה תאגיד הקנס פי ארבע ושם צריכה להיות האכסניה של כל האכיפה והענישה, אני מצטרף לאבישי, ישנה ועדה משותפת עם המשטרה וממש בימים אלה אנחנו דנים על העבירות שאנחנו רוצים לאכוף אותם לפי החוק ואנחנו עושים הכול, הגדלנו את הסמכות של בתי המשפט לתעבורה לדון, סעיף 25 הוא כזה וזאת צריכה להיות האכסניה המתאימה.

אמנון כהן: אם מורידים את זה, זה בסדר?

דוד כוכבא: כן, זה בסדר.

אתי בנדלר: אנחנו לא ממעיטים מערכה של התקנה, פשוט התקנה הזאת לא נעשה בה שימוש.

אמנון כהן: אז סעיפים אחד ושתיים, יש הערות לסעיף אחד ושתיים?

אמנון כהן: אם אין הערות לאף אחד, מי בעד הצעתו של חבר הכנסת אורי אריאל, הצעת חוק להובלת חומרים מסוכנים 2003 כאשר אנחנו מכינים אותה לקריאה ראשונה, מי בעד הצעת החוק?

אמנון כהן: מי נגד ההצעה?

אמנון כהן: מי נמנע בהצעה?

אמנון כהן: ההצעה עוברת לקריאה ראשונה בהקדם האפשרי.

אמנון כהן: תודה לכולם על ההשתתפות ואם יש לכם רעיונות תעבירו.