ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 411, 2005-05-24 11:30

אמנון כהן: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: על סדר היום תקנות התעבורה (תיקון מס' ...), התשס"ה-2005, בדבר ביטול תקנה 84(ז), שעניינה הסעת תלמידים במושב של אוטובוס.

אמנון כהן: אני רוצה להזכיר לכם, כי קיימנו דיון משותף של ועדת הכלכלה וועדת החינוך, התרבות והספורט, על הסעת תלמידים.

אמנון כהן: בתום אותו דיון תבענו משר התחבורה לבטל תקנה המתירה הסעת תלמידים ללא חגורות בטיחות, וכן לחייב מלווה מבוגר בהסעות.

אמנון כהן: אנחנו מברכים על כי השר קיבל את בקשתנו והיום הוא מבקש לבטל את תקנה 84(ז).

אמנון כהן: לפני הדיון קיבלנו מכתבים ופניות, ביניהם מנציגי הרשויות המקומיות, שהתייחסו לעלות התקציבית.

אמנון כהן: ביטול תקנה 84(ז) כרוך בעלות תקציבית – למשל לצורך התקנת חגורות בטיחות באוטובוסים.

לאה ורון: הם כתבו שזה כרוך בעלות תקציבית של 100 מיליון שקלים.

אמנון כהן: אני לא יודע מה הסכום, אבל יש עלות תקציבית.

אמנון כהן: אנחנו פנינו כבר למשרד התחבורה.

אמנון כהן: משרד התחבורה השיב מהר ואמר שהנושא נמצא בטיפול משרד החינוך.

אמנון כהן: משרד החינוך השיב מהר ואמר שהנושא צריך להיות מתוקצב על-ידי משרד האוצר.

אמנון כהן: משרד האוצר לא הספיק להשיב, אבל שלח נציג שישיב כאן.

לאה ורון: אבל הודענו בטלפון לנציג משרד האוצר שיידרש על-ידי הוועדה להשיב.

אמנון כהן: אנחנו נאשר את ביטול התקנה בכל מקרה, כי אנחנו רוצים לדאוג לשלום הילדים, אבל משרדי הממשלה יואילו בטובם לשבת ביחד – משרד האוצר, כל המשרדים הרלוונטיים, הרשויות המקומיות – וימצאו דרך נאותה – מתוך מעטפת התקציב הקיימת, או מתוך תגבור, או מתוך התקציב הנוסף של 400 מיליון שקל שמשרד החינוך קיבל לאחרונה, אני לא יודע מתוך מה.

דוד טל: מתוך 5 מיליארד שקלים שיישארו כתוצאה מן הצמיחה.

אמנון כהן: מחיסכון שיווצר מפיטורי 4,500 מורים.

אמנון כהן: אני לא יודע מאין.

משה גפני: אפשר מה-700 מיליון שקל של "שינוי".

דוד טל: לא נשאר שם כבר שום דבר.

דוד טל: הכול הלך לבית-הקברות.

אילן ליבוביץ: חבר הכנסת גפני, גיליתי כל-כך הרבה חברים מאז ה-700 מיליון.

אילן ליבוביץ: לא ידעתי שאני כל-כך פופולרי.

אמנון כהן: חשבתי שה-700 מיליון – זה היה נחלה רק של חרדים, אבל ראיתי שגם לאחרים יש כספים יעודיים.

אמנון כהן: נשמע את משרד התחבורה ונלמד מה קובעת התקנה.

עדה וייס: תקנה 1 – תיקון תקנה 84 "בתקנה 84 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961, תקנת משנה (ז) – בטלה.

עדה וייס: תקנה 2 - תחילה תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ז באב התשס"ה (1 בספטמבר 2005).

עדה וייס: "

משה גפני: מי יממן את זה?

יונתן רגב: עמדת הממשלה היתה שהכסף יבוא מתקציב משרד החינוך.

יונתן רגב: משרד החינוך, שתקציבו 124 מיליארד שקלים, יכול להקצות את הכסף הזה ויכול להחליט איך לעשות את זה, אם על-ידי הסטה פנימית, שינוי שיעור ההשתתפות או שינוי הקריטריונים.

דוד טל: אתה רוצה שהשרה לימור לבנת תצטרף עכשיו למורים לשביתה?

אמנון כהן: כלומר, אתה אומר שלא תהיה תוספת תקציבית ממשרד האוצר, אלא זה יבוא מתוך מעטפת התקציב הקיימת.

יונתן רגב: נכון.

יונתן רגב: ההסעות מתוקצבות היום על-ידי משרד האוצר בכ-600 מיליון שקלים.

יונתן רגב: התקציב הזה יישאר, אולם לא יגדל.

יונתן רגב: את ההפרשים ישיג משרד החינוך ממקורותיו.

ישראל נדיבי: אני סמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות.

ישראל נדיבי: המכתב שקיבלתם נשלח על-ידינו.

ישראל נדיבי: אני לא חולק על חשיבות הבטיחות בהסעות, אולם אני חושב שיש די זמן להתנות את ביצוע התקנה בתקציב.

ישראל נדיבי: מה שנציג משרד האוצר עושה כעת קורה לנו לאורך כל הדרך בנושא ההסעות.

ישראל נדיבי: זה עשרות מיליוני שקלים שמדי שנה בשנה, על-ידי החלטות כאלה, מפילים על המועצות האזוריות.

אמנון כהן: לא מפילים על המועצות האזוריות אלא על משרד החינוך.

ישראל נדיבי: משרד החינוך גם יודע את הפטנט.

ישראל נדיבי: הוא לא יכול לתת, כי משרד האוצר לא נותן.

ישראל נדיבי: היום למעלה מ-50% מתקצוב ההסעות, כ-370 מיליון שקל משלמות מועצות אזוריות.

ישראל נדיבי: לפעמים נופלת על מועצה אזורית עלות של עשרות מיליוני שקלים בגין ההסעות.

ישראל נדיבי: העלות הכספית הנוספת בגין הסעת 50 תלמידים באוטובוס לעומת 70, היא בין 80-100 מיליון שקל, כ-20% תוספת על הקיים.

ישראל נדיבי: זה לא רק חגורות, אלא גם אוטובוסים נוספים, נהגים נוספים, ולכל אלה עוד רוצים להוסיף מלווה.

ישראל נדיבי: תסלחו לי, אומר מילה נורא לא פרלמנטרית, מה שעושים הוא מריחה.

ישראל נדיבי: משרד התחבורה בעד שהוא ישלם, והיא בעד שזה ישלם.

ישראל נדיבי: בסוף זה נופל על הרשויות המקומיות.

ישראל נדיבי: אי אפשר להפיל את זה על ההורים.

ישראל נדיבי: אני חושב שאתם חייבים להתנות את ביצוע התקנה בהצעה כספית.

ישראל נדיבי: לצורך כך יש לנו מספיק זמן, עד 1 בספטמבר.

ישראל נדיבי: שיישבו ביחד ויחליטו משרדי הממשלה מאין יבוא התקציב.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להזכיר לכולנו, ב-14 בפברואר היתה ישיבה משותפת של ועדת הכלכלה וועדת החינוך, התרבות והספורט.

אילן ליבוביץ: באותה ישיבה מר אלכס לנגר ממשרד התחבורה ניסה להסביר לנו למה אסור לבטל את התקנה הזאת.

אילן ליבוביץ: זה היה אחרי שהשר עצמו התראיין בתוכנית טלוויזיה ואמר כמה התקנה בסדר ושאסור לבטל את התקנה הזאת.

אמנון כהן: הוא חזר בו, חזר בתשובה עכשיו.

אילן ליבוביץ: טוב מאוד שלפעמים יש לחץ ציבורי וביקורת של הכנסת, שמביאים לשינוי החלטות כאלה, כי בסופו של דבר מדובר בבטיחות הילדים.

אילן ליבוביץ: אם נאשר את ביטול התקנה – ואני חושב שצריך לאשר את ביטול התקנה – נדמה לי שעושים מאתנו צחוק.

אילן ליבוביץ: בסופו של דבר, ב-1 בספטמבר ימשיכו לנסוע באותו אופן, כי לא יימצא הכסף, אלא אם נפעיל איזה מנוף ממנופי הלחץ שיש לנו על משרד האוצר ומשרד החינוך כדי שימצאו את הפתרון.

אילן ליבוביץ: אני לא מאמין להערכה במכתב, שהעלות 100 מיליון שקל.

אילן ליבוביץ: בישיבה הקודמת ישבו כאן אנשי מועצת המובילים ואמרו שמדובר ב-4 מיליון שקלים בשנה.

יהודה אלבז: אנחנו מעריכים את זה ב-70 מיליון שקלים.

אילן ליבוביץ: צריך לאשר את ביטול התקנה הזאת, אין ספק, אבל למצוא כיצד לממן את זה.

אילן ליבוביץ: לולא כן, נמצא עצמנו ב-1 בספטמבר כאשר עדיין נוסעים 3 תלמידים במושב.

משה גפני: כחברי כנסת אנחנו נקלעים שוב לאותה סיטואציה בלתי אפשרית, כאשר אנחנו סבורים שאכן בשביל בטיחות הילדים משרד התחבורה עושה נכון בביטול התקנה, אבל אנחנו יודעים שזה לא בר-ביצוע.

משה גפני: האמירה של משרד האוצר היא אמירה מוכרת:

משה גפני: למשרד החינוך יש 24 מיליארד שקלים, ומתוך התקציב הזה מה זה 50 או 100 מיליון שקל?

משה גפני: אין לזה כמעט שום משמעות.

משה גפני: הדברים אינם כך, ומשרד האוצר יודע שהדברים אינם כך.

משה גפני: משרד החינוך נמצא במצב כמעט בלתי אפשרי מבחינה ציבורית, במאבק שלו על תקצוב משרד החינוך לאחר הקיצוצים שמשרד האוצר השית עליו.

משה גפני: משרד האוצר השית על משרד החינוך בשנתיים האחרונות כמדומני 16-17 קיצוצים וכתוצאה מכך מערכת החינוך קרסה לחלוטין.

משה גפני: אי אפשר שהיום נבטל את התקנה ונאמר שמשרד החינוך ייקח מתקציבו.

משה גפני: מה זה "מתקציבו"?

משה גפני: להוריד עוד שעות לתלמידים?

משה גפני: מה זה לקחת מתקציב משרד החינוך?

משה גפני: מאיפה?

משה גפני: מאיזה כסף?

משה גפני: כאילו משרד האוצר הוא מהאו"ם?

משה גפני: הוא קבע את המסגרת ובכך נגמר הסיפור?

משה גפני: הסיפור לא נגמר.

משה גפני: משרד החינוך, למיטב ידיעתי, לא יקציב לעניין הזה ולו שקל אחד, בואו נאמר את האמת.

משה גפני: אנחנו חייבים לומר את זה.

משה גפני: נכון שבין חברי הכנסת יש כאלה שאינם אינטליגנטיים, כמוני למשל, אני באמת לא מבין, אני לא יודע, אבל בכל אופן אני מבקש שתקחו בחשבון שיש חברי כנסת שכן מבינים, שהאמירה הזאת משמעותה להמשיך הלאה בקריסת מערכת החינוך, כדי שנבוא בשנה הבאה ונגיד שבסקר פיזה, הסקר הבין-לאומי, תלמידי ישראל נמצאים במצב קטסטרופלי ביחס לכל מדינות המערב.

משה גפני: מה זה "להשית על משרד החינוך"?

משה גפני: תגידו את האמת, האם יש כסף או אין כסף?

משה גפני: יש משרדי ממשלה שונים, אבל בשבילי הממשלה אחת.

משה גפני: לכל הממשלה אני אופוזיציה, אבל בשבילי הממשלה אחת.

משה גפני: האם יש כסף לביטול התקנה?

משה גפני: אנחנו לא נמצאים כאן באוטונומיות.

משה גפני: משרד התחבורה קובע דבר מה, משרד החינוך צריך לשלם, משרד האוצר צריך לתקצב.

משה גפני: האם יש לעניין הזה פתרון?

משה גפני: אם אין, אז תלכו הביתה ותחזרו אלינו כאשר תהיה תשובה, עם כל הכבוד לכם.

משה גפני: מה האמירה הזאת?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, תשאל את משרד החינוך האם הוא מתקצב את זה.

אבינועם טלבי: אני מעמותת אוטובוסים ציבוריים זעירים.

אבינועם טלבי: יש תופעה שחוזרת על עצמה בוועדת הכלכלה כאשר מדברים על אוטובוסים.

אבינועם טלבי: אנשים לא מודעים לכך שיש ענף שלם של אוטובוסים זעירים, ושם נושא כמות תלמידים על מושב כלל לא רלוונטי כי במילא כאשר כתוב 14 מקומות יושבים 14 ילדים.

יצחק וקנין: אבל שם אין ויכוח בכלל, אין בעיה.

אבינועם טלבי: באוטובוס זעיר אין את הבעיה הזאת.

אמנון כהן: לא הבנתי מה מפריע לך כאן.

אבינועם טלבי: 280,000 תלמידים מוסעים מדי יום, זה המספר הרווח.

אבינועם טלבי: מתוך ה-280,000 האלה, כ-60%-70% מוסעים באוטובוסים הזעירים.

אבינועם טלבי: כלומר, נשארים לנו 30% באוטובוסים הגדולים.

ישראל נדיבי: מה פתאום.

אמנון כהן: אני מבקש לא להפריע, גם אם אתם לא מסכימים אתו במאה אחוז.

אבינועם טלבי: כלומר, עבור 60%-70% מהתלמידים הנושא הזה כלל לא רלוונטי.

אבינועם טלבי: נשארים 30%-40% באוטובוסים הגדולים.

אבינועם טלבי: אולם לא כל האוטובוסים הגדולים נוסעים מלאים, חלקם נוסעים מלאים רק בחציים או פחות מזה.

אמנון כהן: אולם בחלק מהם מוסעים 100 תלמידים.

אבינועם טלבי: לכן לא מדובר על 100 מיליון שקל, זה מספר מופרז מאוד.

אבינועם טלבי: דבר נוסף, משרד האוצר כבר 3 שנים לא משלם לרשויות המקומיות עבור התייקרויות.

אמנון כהן: משרד האוצר לא משלם לאף אחד.

אמנון כהן: משרד הפנים אמור לשלם.

אבינועם טלבי: משרד האוצר מעביר למשרד החינוך.

אבינועם טלבי: יש במילא "בור" ענק בין משרד האוצר למשרד החינוך, של 200-300 מיליון שקל על חשבון התייקרויות, שלא שולם, וזה נוגע גם לנו.

שושנה ימין: אני מנהלת אגף הסעות והצטיידות במשרד החינוך.

שושנה ימין: עמדת משרד החינוך הובאה גם בישיבה הקודמת של הוועדה, שאנחנו תומכים בביטול התקנה.

שושנה ימין: אני רוצה להרחיב קצת על עניין הנטל התקציבי של ביטול התקנה.

שושנה ימין: הוא נטל גם על הממשלה וגם על השלטון המקומי, כפי שאמר מר ישראל נדיבי.

אמנון כהן: זה יושת גם על ההורים?

שושנה ימין: יש מערך הסעות שלם שמשרד החינוך תומך בו, למוסדות החינוך ובחזרה, אבל יש עוד נתח הסעות שאם התקנה תבוטל יחול או על השלטון המקומי או על ההורים.

שושנה ימין: ברגע שמבטלים אפשרות להסיע 70 ילדים באוטובוס, יש מערך שלם של הסעות של חינוך בלתי פורמלי, של פעילות שהרשות המקומית מקיימת של ספורט, אמנות, תרבות, קהילה וכולי, שמשרד החינוך בכלל לא בתמונה.

שושנה ימין: התקנה הזאת תהיה תקפה על כל מערך ההסעות הזה, שבוודאי ייפול כנטל, ללא קשר למשרד החינוך, על השלטון המקומי ועל ההורים.

שושנה ימין: אני חושבת שהנטל על השלטון המקומי היום, אם נהיה מציאותיים, הוא בלתי אפשרי, כפי שמר ישראל נדיבי אמר.

דוד טל: סלחי לי, יש הסכמה בין השלטון המקומי לבין משרד האוצר, שכל חוק שתהיה לו עלות כזאת או אחרת משרד האוצר יתקצב.

דוד טל: אם זה לא מבוצע, זה משהו אחר.

שושנה ימין: חבר הכנסת טל צודק.

שושנה ימין: לכן אי אפשר להתייחס רק לתוספת שמתייחסת למה שמשרד החינוך מתקצב.

שושנה ימין: יש כאן תוספת תקציבית כבדה.

שושנה ימין: לפי הערכות כלכליות שעשינו בעבר, חלקו של משרד החינוך בשינוי התקנה מסתכם בכ-70 מיליון שקל.

שושנה ימין: זה אומר שכל אוטובוס שיש עליו היום 52 תלמידים מחייב תוספת כלי רכב נוסף, זה יכול להיות טרנזיט, או מיניבוס, בהתאם לאמצעי הרכב באותו אזור.

שושנה ימין: אנחנו כבר ספגנו מספר קיצוצים גם בהסעות.

שושנה ימין: ב-2003 נדרשנו לקיצוץ של 60 מיליון שקל, כשהמשמעות היתה שמשרד החינוך אכן השית את הקיצוץ הזה על השלטון המקומי, הפחתנו בשיעורי ההשתתפות.

שושנה ימין: ב-2001 או 2002 הכנסת חוקקה חוק להסעה בטיחותית לילדים נכים.

שושנה ימין: החוק שינה את תנאי ההסעה של כל ילד נכה, פיזית או נפשית.

שושנה ימין: עברנו לרכבים ייעודיים ונדרשנו להוסיף מלווה מבוגר להסעה.

שושנה ימין: דינו של התיקון לחוק הזה כדין החוק להסעה בטיחותית.

שושנה ימין: בשנים הראשונות למעשה הפרו את הוראות החוק, גם המסיעים וגם הרשויות המקומיות, כי לא היה תקציב לממן את השינוי בעלות ההסעה.

שושנה ימין: במקום מונית היה צריך לקחת רכב עם מעלון, עם התקני ריסון, עם חגורות כאלה ואחרות, והקבלנים אמרו, בצדק, שזה עולה להם יותר ולכן הם תובעים שעלות ההסעה תהיה גבוהה יותר.

שושנה ימין: המשמעות של החוק הזה היתה שהוצאות משרד החינוך עלו, הוצאות הרשויות המקומיות עלו ונדרשנו לסוגייה חדשה של מלווים שלא היתה מעולם קודם לכן, וספגנו את העלויות.

שושנה ימין: לא קיבלנו תוספת תקציבית בגין שינוי החוק הזה.

שושנה ימין: בשנים הראשונות לחוק, אני מעידה כאן שהרשויות לא עמדו וגם המסיעים לא עמדו בו, עד שבמאמץ משותף של משרד החינוך ושל משרד האוצר במהלך השנים קיבלנו תוספת תקציבית עבור המלווים.

שושנה ימין: אני חושבת שאם הנושא הזה לא ייפתר היום ולא תינתן התוספת התקציבית המתאימה, אז יהיה שינוי בחוק אבל לא יהיה ביצוע בשטח.

שושנה ימין: או שקבלנים לא יוכלו להסיע, או שרשויות מקומיות יירדו מהעניין.

אמנון כהן: מייד אחרי הדיון שלנו בוועדה המשותפת ראיתי את שר התחבורה מתבטא בתקשורת ואומר באופן נחרץ שהוא מבטל את תקנה 84(ז).

אמנון כהן: אנחנו מכירים את שר התחבורה כאדם רציני, שלא רק מצהיר הצהרות אלא גם עומד מאחוריהן.

אמנון כהן: אני חושב שאנחנו חייבים כחברי כנסת, לצורך בטיחות הילדים, לאשר את התקנה.

אמנון כהן: יש לכם זמן להיערך, עד ספטמבר.

אמנון כהן: אני חושב ששר התחבורה צריך לא רק לצאת בהצהרות אלא גם לעשות מעשה, לכנס דיון בהשתתפות שרת החינוך, התרבות והספורט, משרד האוצר, מרכז השלטון המקומי, אולי גם נציגי ארגון ההורים הארצי, לשבת ולראות כיצד ניתן לפתור את הבעיה, כי חייבים למצוא פתרון עד 1 בספטמבר, שהכול ייעשה כמו שצריך.

אמנון כהן: לפני 1 בספטמבר הוועדה תקיים דיון לעדכון, לראות איך נערכתם לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מה אם יתברר לך לפני 1 בספטמבר שהבעיה לא נפתרה?

משה גפני: אני אומר לך מראש שהבעיה לא תיפתר.

משה גפני: מה יקרה אז?

אמנון כהן: כאשר הכנסת מחוקקת חוקים היא צריכה לראות שהם מתבצעים.

אמנון כהן: אם לא, יש לנו כלים משלנו, גם בוועדת הכלכלה, מגיעים אלינו נושאים שונים לאישור לבקשת משרד התחבורה.

דוד טל: לכן אני מציע, בהמשך למה שאמר חבר הכנסת הרב גפני, שוועדת הכלכלה תעשה את זה כבר עכשיו.

דוד טל: ועדת הכלכלה תשית על משרד כזה או משרד אחר את החובה להיערך.

דוד טל: ועדת הכלכלה היא ועדה חשובה, אבל היא לא כותל מערבי.

דוד טל: משרדי הממשלה הם רשות מבצעת אחת.

דוד טל: שמשרד החינוך, משרד התחבורה ומשרד האוצר ישברו את הראש ביניהם ויגיעו להחלטה מאין יגיע התקציב.

דוד טל: אנחנו רוצים שזה יתבצע, אבל אני גם לא רוצה, כפי שאמר חבר הכנסת גפני, שזה יהפוך להיות אות מתה בספר החוקים, תקנה לא ישימה.

דוד טל: בסוף הרי הרשויות המקומיות יצטרכו לספוג את זה, ואני יודע שלרשויות המקומיות אין תקציב לממן כל מיני תחומים.

דוד טל: אנחנו בסך הכול דוחקים את הקץ, עד שנגיע לשוקת שבורה.

אמנון כהן: אנחנו נאשר את התקנה היום.

אמנון כהן: נקיים דיון נוסף לפני שנצא לפגרה.

אמנון כהן: יש להם זמן להיערך.

אמנון כהן: אם נראה שדברים לא זזו, נפעיל סנקציות למיניהן בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה ובוועדות אחרות.

לאה ורון: כל ענייני משרד התחבורה נמצאים באחריות ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: האחריות היא על משרד התחבורה, משרד החינוך ומשרד האוצר.

אמנון כהן: לא רק משרד התחבורה.

עדה וייס: את בעיית התקציב שר התחבורה לא יכול לפתור.

אמנון כהן: אבל הוא לא יכול לצאת בהצהרות, שיש לבטל תקנה, ואחר-כך לא לפעול למימוש הצהרתו.

יהודה אלבז: משרד התחבורה נותן מסגרת מקצועית משפטית לביצוע ההסעה, כאשר מארגן ההסעה, מממן ההסעה והאחראי על ההסעה אינו משרד התחבורה.

יהודה אלבז: בעקבות שינוי עמדת משרד החינוך, כאשר שרת החינוך החליטה לתמוך בביטול התקנה, שר התחבורה הסכים לבטל את התקנה.

יהודה אלבז: העניין הוא סדרי העדיפויות הפנימיים של משרד החינוך ושל משרד האוצר.

יהודה אלבז: משרד התחבורה אינו יכול להיכנס במערכת היחסים שבין משרד האוצר, משרד החינוך והרשויות המקומיות.

יהודה אלבז: עם כל הרצון הטוב לעזור, אני חושב שהמעורבות שלנו לא תוכל לתרום דבר למערכת היחסים הזאת.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, כולנו מסכימים שחשוב לבטל וצריך לבטל את התקנה הזאת.

אילן ליבוביץ: אולם הייתי ממליץ, שנודיע למשרדי הממשלה שאת התקנה הזאת נבטל בעוד חודש.

אילן ליבוביץ: תוך חודש יבואו לכאן השרים ויגידו איך הם פתרו את בעיית המימון.

אילן ליבוביץ: יש מספיק זמן לבטל את התקנה עד 1 ביולי, וניתן בחודשים יולי-אוגוסט להיערך.

אילן ליבוביץ: הם יודעים את הכוונה, וגם הרשויות המקומיות יודעות.

משה גפני: יש בעיה בהצעה הזאת.

לירי אנדי: אני מארגון "בטרם".

לירי אנדי: אני מברכת על ביטול התקנה הזאת.

לירי אנדי: אני מבקשת מאוד מחברי הכנסת, שלא ירפו, כדי שהתקנה הזאת אכן תבוטל.

אמנון כהן: מה התרומה שלכם, לעזור אולי לרשויות המקומיות?

לירי אנדי: יש מושג במחקר, willingness to pay.

לירי אנדי: המשמעות היא שלהצהרות על חשיבות בטיחות ילדים אין שום משמעות אם אין הפרט והממשל עושים אכן מאמץ ועושים שינוי סדרי עדיפויות ומשקיעים את הכסף הנדרש על מנת לעמוד מאחורי ההצהרות.

אמנון כהן: לא אוכל לקבל את הצעת חבר הכנסת אילן ליבוביץ.

אמנון כהן: אני חייב לאשר, שלא יגידו שאני דוחה את התקנות.

אמנון כהן: אנחנו נאשר את התקנות, אלה תקנות חשובות.

אמנון כהן: אני מברך את שר התחבורה, שקיבל את המלצת ועדת הכלכלה וועדת החינוך, התרבות והספורט.

אמנון כהן: יחד עם זה, בצד ההצהרות צריך לעמוד בצורה אחראית, לגבש פתרון, אולי אפילו תקציב מסוים ממשרד התחבורה לצד תקציב מסוים ממשרד החינוך ותקציב מסוים ממשרד האוצר ותקציב מסוים של השלטון המקומי.

ישראל נדיבי: זה לא יתבצע.

אמנון כהן: נצביע כעת על אישור התקנות.

אמנון כהן: בעוד חודש וחצי הוועדה תקיים דיון נוסף.

אמנון כהן: ניתן למשרדי הממשלה זמן להיערך ונבקש לשמוע פתרונות.

אמנון כהן: נתכתב קצת גם לפני כן ונעדכן את חברי הוועדה מה עלה בסופו של יום.

אמנון כהן: בעד תקנות התעבורה (תיקון מס' ...), התשס"ה-2005 – רוב נגד – אין נמנעים – אין התקנות נתקבלו.

אמנון כהן: התקנות אושרו פה אחד.

אמנון כהן: אושר ביטול תקנה 84(ז) לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961.

אמנון כהן: תודה רבה.