ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 183, 2004-03-24 09:00

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: על סדר היום צו היבוא והיצוא (פיקוח על יצוא בתחום הכימי, הביולוגי והגרעיני), התשס"ד-2004.

שלום שמחון: מי פותח?

אוהד אורנשטיין: ביקשו ממני להתחיל.

אוהד אורנשטיין: אני ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הרשות המוסמכת לצורך הצו.

אוהד אורנשטיין: אני מנהל מִנהל כימיה במשרד.

שלום שמחון: אני מבקש להעיר לסדר שאנחנו מתוכננים לסיים את הנושא בתוך שעה.

שלום שמחון: אני מבקש לקמץ במילים.

אוהד אורנשטיין: אסיים את חלקי בחמש דקות.

אוהד אורנשטיין: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ממונה על הסדרת היבוא היצוא.

אוהד אורנשטיין: חוץ מהמשרד שלנו היו שותפים לצו משרד הביטחון, משרד החוץ, משרד הבריאות, הוועדה לאנרגיה אטומית, משרד החקלאות והמועצה להשכלה גבוהה.

אוהד אורנשטיין: קדמה לצו עבודת הכנה.

אוהד אורנשטיין: הפצתי את הצו בהתאחדות התעשיינים לפני כשנה.

אוהד אורנשטיין: הפצתי אותו גם באיגוד לשכות המסחר.

אוהד אורנשטיין: בהתאחדות התעשיינים קיימנו דיון באגף הכימיה, שהתמנה לאגף האחראי לצורך התיאום בין התעשייה לשלטונות הצו.

אוהד אורנשטיין: היתה שם נוכחות קטנה מאוד.

אוהד אורנשטיין: בהמשך הפצתי את זה בתעשיית המתכת – והיא הפיצה את זה לחברים.

אוהד אורנשטיין: לא היתה שום תגובה.

אוהד אורנשטיין: כלומר מצד התאחדות התעשיינים, הגוף שעשוי לשאת בנטל היצוא והביורוקרטיה שכרוכה בכך, לא היתה שום היענות.

אוהד אורנשטיין: גם בוועדת הכימיה לא היה נציג שאמר שהצו נופל בקטגוריה של המוצרים שלו.

לאה ורון: אני יכולה להוסיף שנציגי התאחדות התעשיינים הוזמנו לדיון הוועדה אך איש מהם לא נרשם שיגיע לדיון.

אוהד אורנשטיין: אציג את מכתביהם.

אוהד אורנשטיין: לפני כמה חודשים היה דיון באיגוד לשכות המסחר, באגף הכימיה.

אוהד אורנשטיין: הצגתי שם נושאים שונים, כי אנחנו מטפלים בנושאי רישוי גם ביבוא וגם ביצוא.

אוהד אורנשטיין: גם שם לא היתה התעניינות בצו הספציפי.

אוהד אורנשטיין: היו נושאים אחרים שעניינו אותם.

לאה ורון: גם נציגי איגוד לשכות המסחר הוזמנו לדיון ולא נרשמו.

אוהד אורנשטיין: יש לי מסמכים מהם בעניין זה, מייד אתן אותם לוועדה.

אוהד אורנשטיין: חוץ מזה פעלנו בכמה תחומים: במסגרת הצו הזה יש רשימה של כימיקלים.

אוהד אורנשטיין: הצבנו את הרשימה הזאת בצו יצוא חופשי.

אוהד אורנשטיין: בתוספת השלישית שם מופיעים הכימיקלים.

אוהד אורנשטיין: עדכנו את הרשימה, שינינו אותה, בעזרת המכס – לסעיפי המכס הרלוונטיים.

אוהד אורנשטיין: כלומר בעצם כל הכימיקלים שבצו מופיעים בצו יצוא חופשי כרשימה בפני עצמה, והיא מחייבת רישיונות יצוא שלנו – וזה בפיקוח המכס.

אוהד אורנשטיין: כלומר חלק מהצו כבר פועל במסגרת צו יצוא חופשי.

אוהד אורנשטיין: נוסף על כך עדכנו את הוראות המנכ"ל לגבי היבוא.

אוהד אורנשטיין: יש שם פרוצדורה דומה מאוד לגבי יבואנים: קבלת אישור משתמש סופי בארץ היצוא ואישור שלנו למה החומר נועד.

אוהד אורנשטיין: בעצם ביבוא יש כבר פרוצדורה שחופפת ליצוא, היא הותקנה לפני חודשיים.

אוהד אורנשטיין: כלומר לעוסקים בדבר יש הוראות מנכ"ל לעניין היבוא, וזה די דומה מבחינת המהות, ויש עדכון של צו היצוא – וכאמור ישבנו גם עם התאחדות התעשיינים וגם עם איגוד לשכות המסחר, והם הציגו מכתביהם.

אוהד אורנשטיין: אם אתם רוצים, המכתבים הללו אצלי.

אוהד אורנשטיין: בכל אופן הם לא הראו התעניינות.

ישראל מיכאלי: בוקר טוב.

ישראל מיכאלי: אני מבקש לעשות את זה קצר.

ישראל מיכאלי: אני מבקש לדבר על שני עניינים.

ישראל מיכאלי: קודם כול, המוטיבציה לכל העניין: למה אנחנו צריכים את הצו הזה.

ישראל מיכאלי: שנית, אתאר את המנגנון בקצרה, איך הכול אמור לעבוד.

ישראל מיכאלי: הסיפור נוגע לתפוצה של הנשק הבלתי קונבנציונלי בעולם.

ישראל מיכאלי: במדינות מתוקנות, ואנחנו רוצים להיות אחת מהן, יש אינטרס מהותי מאוד למנוע את התפוצה של הנשק הזה, בעיקר לאותן מדינות שאנחנו נתקלים בהן בחודשים האחרונים – מדינות כמו איראן או לוב, ולא חסרות מדינות אחרות.

ישראל מיכאלי: הבקרה על היצוא של אמצעים שיכולים לסייע למדינות שונות להשיג נשק כזה הפכה לנורמה במערב.

ישראל מיכאלי: בכל מדינות המערב יש היום צווי פיקוח על ההיבטים האלה.

ישראל מיכאלי: יש משטרים שעוסקים בזה.

ישראל מיכאלי: היום מתנהל מאמץ די מרוכז שמטרתו להפוך את מה שקיים כנורמה במערב לנורמה בין-לאומית.

ישראל מיכאלי: הלחצים מתחילים להיראות.

ישראל מיכאלי: כרגע הם כלפינו, בזהירות, אבל הם באים לידי ביטוי.

שלום שמחון: עד עכשיו היצוא מישראל של חומרים מסוכנים היה חופשי יותר?

ישראל מיכאלי: עד עכשיו לפחות לא היתה מגבלה פורמלית.

ישראל מיכאלי: קרה שאמרו לנו: שימו לב, מפעל שלכם מייצר דברים שעוזרים למדינה כלשהי.

ישראל מיכאלי: אני זוכר שהיה מפעל שייצא מגנטים להודו.

שלום שמחון: ההוא שיושב בכלא, הוא מייצא במסגרת החוק?

ישראל מיכאלי: אני לא מכיר את המקרה מספיק.

ישראל מיכאלי: אני לא חושב.

רפי הרפז: מנדבר ייצא.

אהוד בן אהרון: הוא לא ייצא מכאן.

אהוד בן אהרון: הוא קנה ממדינה שלישית ומכר למדינה רביעית.

ישראל מיכאלי: עד עכשיו העניין הזה איננו מוסדר בצורה הספציפית הזאת, כוונת הצו להסדיר זאת.

ישראל מיכאלי: ההיבט המדיני-כלכלי-ביטחוני של העניין צץ בהרבה מאוד הזדמנויות.

ישראל מיכאלי: למשל ארצות-הברית מגלגלת במועצת הביטחון הצעת החלטה שתפקידה להפוך את הבקרה על היצוא בתחומים האלה לנורמה מחייבת, תחת סעיף הסנקציות של מועצת הביטחון.

ישראל מיכאלי: על-פי ההצעה, וזה עדיין לא תקף, מדינה שלא תציית לכך עלולה להיות חשופה לסנקציות.

ישראל מיכאלי: אנחנו רואים שהאיחוד האירופי מתחיל להכניס את הנושאים הללו, את הדרישה לצווים מהסוג הזה, את הבקרה, להסכמי הסחר שלו.

ישראל מיכאלי: במובן הזה, אם לא נבוא עם מערכת בקרה משל עצמנו, גם היצוא שלנו עלול להיפגע בטווח הבינוני והארוך.

ישראל מיכאלי: לכן חשוב לעשות זאת לפני שמכופפים לנו את היד.

ישראל מיכאלי: בסך הכול לא צריכה להיות בעיה אמיתית בעניין הזה.

ישראל מיכאלי: כמובן יש לעשות זאת בשכל ובדרך שלא תטרטר יותר מדי את היצואנים.

ישראל מיכאלי: צריך להבין שגם להם יש הצרכים שלהם.

שלום שמחון: חוץ מזה אנחנו צריכים לסיים כדי שתוכל לצאת לפנסיה בזמן.

ישראל מיכאלי: אני יוצא, אבל לא לפנסיה, זה בסדר.

ישראל מיכאלי: כמובן, אפשר להרחיב בעניין; נתבקשנו לקצר, ואנחנו מקצרים.

ישראל מיכאלי: קיימנו עבודת מטה די רחבה בנושא הצו.

ישראל מיכאלי: בשקף שאני מציג מופיעים הגופים שאתם תיאמנו את העניין.

ישראל מיכאלי: גם גופים אחרים, שלא היו בתהליך התיאום, הביעו אי-התנגדות לפחות.

ישראל מיכאלי: כמו ששמעתם מנציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לתעשיינים וגם ללשכות המסחר אין התנגדות עקרונית לצו.

ישראל מיכאלי: שוב, הם מצפים שהעניין ייעשה בדרך שלא תשבש להם את החיים יותר מדי.

ישראל מיכאלי: הצו נסמך על רשימות שלא אנחנו מייצרים.

ישראל מיכאלי: אלו רשימות של ציוד, של חומרים, של טכנולוגיות, הכול כפי שקיים במשטרים הבין-לאומיים.

ישראל מיכאלי: אנחו מאמצים את מה שיש שם.

ישראל מיכאלי: אני נכנס לתהליך עצמו.

ישראל מיכאלי: אני מציג בשקף את מה שהיצואן רואה.

ישראל מיכאלי: קודם כול הוא רואה את הרשימות, חוברת הרשימות.

ישראל מיכאלי: זה הרבה, זה לא מעט.

ישראל מיכאלי: יש דברים שהם פשוט אסורים: אם היצואן יודע שמה שהוא מייצא מיועד לייצור של נשק בלתי קונבנציונלי, זה אסור עליו.

ישראל מיכאלי: יש דברים שפטורים מהצורך ברישיון – בעיקר בתחומים של מחקר מדעי ורפואה, וגם וטרינריה לצורך העניין.

ישראל מיכאלי: כתוב כאן שאם מוסד רפואי או מוסד להשכלה גבוהה מייצא לצורכי מחקר או אבחון למדינה מהמדינות שברשימה בצו – ומדובר, פחות או יותר, בכל מדינות המערב – הוא לא צריך שום רישיון, הוא פטור.

ישראל מיכאלי: בכל יתר המקרים היצואן צריך לפנות אל רשות.

ישראל מיכאלי: מר אוהד אורנשטיין יעמוד בראש הרשות.

ישראל מיכאלי: אנחנו לא מקימים גוף גדול חדש אלא לוקחים את אגף הכימיה ואיכות סביבה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, המנהל הוא זה שיהיה הרשות לצורך העניין.

ישראל מיכאלי: חלק חשוב מהעניין וחלק גדול מהרצון שלנו לעשות צו פשוט יחסית הוא לא להקים מנגנון מיוחד.

ישראל מיכאלי: לגבי יתר הפריטים: היצואן מגיש בקשה לרישיון ויש התחייבות מצד המערכת הממשלתית להשיב לו בתוך 20 ימי עבודה.

ישראל מיכאלי: אם יש מחלוקת, העניין יכול להתארך עד כדי 35 ימים.

ישראל מיכאלי: היצואן יכול לערער על ההחלטה של הרשות בפני ועדת מנכ"לים, ומייד אתייחס אליה.

ישראל מיכאלי: אני עובר הלאה ומסביר מה עושים הגופים הממשלתיים ברגע שהם מקבלים את הבקשה לרישיון.

ישראל מיכאלי: קודם כול הרשות היא שמקבלת את הבקשה, והיא מעבירה אותה לחוות דעת של משרד החוץ ומשרד הביטחון.

ישראל מיכאלי: כל אחד מהמשרדים הללו, על-פי הנוהלים הפנימיים, מגבש את חוות דעתו.

ישראל מיכאלי: כל אחד מהם מחויב להשיב בתוך 10 ימי עבודה מהי עמדתו לבקשה לרישיון.

ישראל מיכאלי: יש בצו שתי רשימות משני סוגים: דברים יותר קונקרטיים לנשק לא קונבנציונלי ודברים שהם יותר דו-שימושיים.

ישראל מיכאלי: לא אכנס לזה כרגע.

ישראל מיכאלי: בכל אופן, אם יש מחלוקת בין הרשות, משרד החוץ ומשרד הביטחון – אם מישהו מהם לא מסכים – העניין מגיע לוועדת מנכ"לים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, משרד החוץ ומשרד הביטחון.

ישראל מיכאלי: באותה ועדת מנכ"לים מקבלים את ההחלטה.

ישראל מיכאלי: שוב, בנושאים שנוגעים לבריאות או לחקלאות, לפי העניין, על הוועדה הזאת יש חובת התייעצות עם המנכ"לים של שני המשרדים הרלוונטיים.

ישראל מיכאלי: החלטת ועדת המנכ"לים חייבת להינתן בתוך שבעה ימי עבודה.

ישראל מיכאלי: הכול בצו.

ישראל מיכאלי: אני רוצה לומר שבצווים מקבילים במדינות אחרות לא מצאנו מגבלות של זמן התשובה ליצואן.

ישראל מיכאלי: אצלנו קבענו את המגבלה, כי אנחנו יודעים שזה עלול להתעכב מדי.

ישראל מיכאלי: קיבלנו עלינו את המגבלה הזאת כי נראה לנו שזה נכון בתנאים הקיימים.

ישראל מיכאלי: כמובן, זה ייבחן בהפעלה של הצו, ואם יהיה צורך זה ישופץ.

אתי בנדלר: אבל לא נקבעה סנקציה למקרה שלא עומדים בפרק הזמן, נכון?

אתי בנדלר: אין הנחה שאם לא ניתנה תשובה בתוך פרק הזמן הזה, רואים את הבקשה כמאושרת.

דבי מילשטיין: לא, אין דבר כזה.

רם רביב: במדינות אחרות תאריכי היעד למתן מענה מצויים בנהלים פנימיים ולא בחקיקה.

אתי בנדלר: יש מעט מאוד דברי חקיקה שנתקלתי בהם שמגבילים את פרק הזמן למתן מענה בחקיקה.

אתי בנדלר: אבל כשעשינו את זה, קבענו גם חזקה שאם לא ניתנ התשובה בתוך פרק הזמן הזה, רואים את הבקשה כאילו אושרה.

אתי בנדלר: כאן אין השלמה כזאת.

ישראל מיכאלי: לסיכום, אנחנו מבקשים מהוועדה לקבל את הצו.

ישראל מיכאלי: לדעתנו זהו משהו חשוב מאוד.

ישראל מיכאלי: אנחנו מתמודדים יום יום עם הסוגיה הזאת ב מישור המדיני ובמישור הביטחוני.

ישראל מיכאלי: לדעתי בקרוב נתמודד אתו גם במישור הכלכלי.

ישראל מיכאלי: זה עניין חשוב, אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר את הצו.

שלום שמחון: יש הערכות בעניין זה?

שלום שמחון: יש הערכה כמה מהחומרים שמיוצאים היום לא יוכלו להיות מיוצאים בעתיד?

ישראל מיכאלי: אני לא חושב שיש חומרים שלא יוכלו להיות מיוצאים.

ישראל מיכאלי: ייתכן שתהיה בעיה עם מקבל מסוים.

ישראל מיכאלי: אני לא מכיר בדיקה כמותית שנעשתה בעניין הזה.

ישראל מיכאלי: אולי חברי יכולים לסייע בעדי.

אוהד אורנשטיין: אני לא יודע מה המצב בתחום האזרחי.

אוהד אורנשטיין: התאחדות התעשיינים הפיצה את החומר בין חברי המטה ולא קיבלה תגובות.

אוהד אורנשטיין: בכימיה אנחנו משערים שאין בעיה, וגם היום זה בפיקוח ממילא, בצו היצוא הקיים.

אוהד אורנשטיין: אני מאמין שלא תהיינה בעיות בתחום האזרחי.

אוהד אורנשטיין: התחום הצבאי אינו בפיקוח שלנו וגם איננו במסגרת הצו.

עודד ניר: הצטרפנו לצו תוך כדי תנועה.

עודד ניר: משום מה שכחו אותנו, אף-על-פי שיש כאן הרבה פתוגנים וטרינריים.

עודד ניר: רצינו ששני דברים יובטחו, והם הובטחו.

עודד ניר: קודם כול, אנחנו עוסקים בעיקר ביצוא לצורך אבחון ויצוא תרכיבים.

עודד ניר: יש בארץ תעשייה גדולה מאוד של תרכיבים וטרינריים שנופלים בקטגוריית הצו.

עודד ניר: לגבי האבחון, לפי פקודת הפרשנות מוסדות הממשלה משוחררים מזה, ונוכל להמשיך לייצא חומרים למדינות שאנחנו מייצאים אליהן לצורך עזרה באבחון.

עודד ניר: לגבי תרכיבים, החוק משחרר תרכיבים.

עודד ניר: גם אצלנו, בכל מקרה, יש תקנות המיקרואורגניזם.

עודד ניר: כל מיקרואורגניזם שמיוצא מישראל או נכנס אליה חייב אישור של השירות הווטרינרי.

עודד ניר: לכן מבחינתנו הצו מניח את הדעת, אין לנו בעיות אתו.

שלום שמחון: עוד מישהו מבקש להגיב?

בתיה הרן: יש לי שתי הערות.

בתיה הרן: יש חיסונים שמייצאים לחוץ-לארץ, אני לא יודעת איך התאחדות התעשיינים שתקה.

בתיה הרן: יש גם חומרים רדיואקטיביים שמשמשים לרפואה, כמו תרופות רדיואקטיביות.

בתיה הרן: אני מקווה שהם לא יסבלו מהביורוקרטיה.

ישראל מיכאלי: קודם כול, אנחנו מתואמים עם משרד הבריאות.

ישראל מיכאלי: משרד הבריאות היה שותף לתהליך.

ישראל מיכאלי: חלק גדול מהוויכוחים על הניסוחים בשנה האחרונה היו אתם.

ישראל מיכאלי: הצו הנוכחי בהסכמתם.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: נתחיל להקריא את הצו.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 1, סעיף ההגדרות.

שלום שמחון: אין הערות.

שלום שמחון: סעיף ההגדרות מאושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיפים 2-3.

שלום שמחון: אפשר להעיר הערות בסוף הסעיפים.

שלום שמחון: אם אין הערות, הסעיפים מאושרים.

שלום שמחון: סעיפים 2-3 מאושרים.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 4.

שלום שמחון: סעיף 4 מאושר.

בתיה הרן: סליחה, אולי אפשר להוסיף "תרופות רשומות"?

דבי מילשטיין: הנוסח הזה תואם עם היועצת המשפטית שלכם, אתמול.

דבי מילשטיין: הוא מאושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 5(א)-(ב).

אתי בנדלר: המבקש יכול להניח שהמשתמש הסופי הוא אדם מסוים, שאתו הוא בקשרים, אבל לדעתי הוא לא יכול להצהיר מי בסופו של דבר יהיה המשתמש הסופי – אלא אם כן אתם מסייגים זאת וכותבים "המשתמש הסופי הידוע למבקש הרישיון".

אוהד אורנשטיין: יש לנו טופס מובנה של משתמש סופי.

אוהד אורנשטיין: המשתמש הסופי ממלא טפסים בארץ היעד ומצהיר שהוא המשתמש הסופי.

אתי בנדלר: המשתמש הסופי, בארץ היעד, צריך להעביר אליכם את ההצהרה הזאת?

אוהד אורנשטיין: המייצא צריך להביא את אישור המשתמש הסופי מארץ היעד.

ישראל מיכאלי: יש הצהרת המקבל, שהוא המשתמש הסופי.

אתי בנדלר: אז אולי צריך לכתוב "המשתמש הסופי בהתאם להצהרה", או משהו כזה?

אתי בנדלר: אי-אפשר להטיל עליו את האחריות על כך.

רם רביב: הוא אחראי לספק את המסמך.

אלון בר: העניין של וידוא ובדיקה מיהו המשתמש הסופי, לכאורה לפחות, הוא באחריות הממשלה.

אלון בר: משרד החוץ, אם הוא רוצה, יכול לבדוק.

אלון בר: האדם רק צריך לספק טופס.

אלון בר: זאת אחריותו.

אתי בנדלר: בסדר.

שלום שמחון: בסדר.

דבי מילשטיין: אני משלימה את הקראת סעיף 5.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 6.

שלום שמחון: סעיפים 5-6 מאושרים.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 7.

אילן ליבוביץ: יש לי שאלה: האם זה ריאלי, מבחינת משרד הביטחון ומשרד החוץ, שבפרק זמן של 10 ימים ישיבו על השאלה?

רפי הרפז: בהחלט.

רפי הרפז: בקלות.

אלון בר: בעצם יש שני מצבים: במצב השגרתי, כשמייצאים לחברה מתוקנת, תהיה רשימה פנימית של כל אחד מהמשרדים של גורמים חשודים.

קריאה: אני מציע שנשמע גם את משרד הביטחון.

קריאה: התשובה חיובית.

שלום שמחון: סעיף 7 מאושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 8(א)-(ב).

גלעד ארדן: אם משרד החוץ לא מחזיר תשובה בתוך 10 ימים דנים בזה בלי עמדתו?

אלון בר: נכון.

דבי מילשטיין: אני משלימה את הקראת סעיף 8.

גלעד ארדן: לעניין סעיף קטן (ו): ואם אין הסכמה?

שלום שמחון: יש הכרעה.

אתי בנדלר: ואם המנכ"לים לא הגיעו להסכמה?

אילן ליבוביץ: כתוב "בהסכמה".

ישראל מיכאלי: הם חייבים להסכים.

אילן ליבוביץ: ואם לא?

אוהד אורנשטיין: לא ייתנו רישיון.

אילן ליבוביץ: בעצם לכל אחד מהמנכ"לים יש זכות וטו.

רם רביב: אני מניח שצריך לקבל החלטה.

אילן ליבוביץ: זאת ועדת מנכ"לים של שלושה איש, ונותנים לשניים זכות וטו.

אילן ליבוביץ: השלישי בכלל לא נחשב.

אילן ליבוביץ: זאת המשמעות של הנוסח.

שלום שמחון: צריך להכריע כאן, זה לא יישאר כך.

שלום שמחון: צריכה להיות הכרעה.

שלום שמחון: מה אתם מעדיפים במועצה לביטחון לאומי?

ישראל מיכאלי: צריך לשמוע גם את הדעות של האחרים.

ישראל מיכאלי: לדעתי האפשרות שהם לא יגיעו לסיכום פשוט לא קיימת.

רם רביב: ראינו איך זה קורה במדינות אחרות.

רם רביב: גם שם יש מודלים של התייעצות שדומים למודל הזה, גם שם יש הכרעות לבסוף.

רם רביב: אנחנו מניחים שתהיה הכרעה על דעת כל המשרדים.

גלעד ארדן: אני חייב לשאול שאלה: הרי מדובר במנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ובמנכ"ל משרד הביטחון.

גלעד ארדן: לכאורה האינטרסים שלהם הפוכים: מנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מעוניין שיהיה יצוא, מנכ"ל משרד הביטחון מעוניין לחסום מידע שיש חשש שישמש לנשק כימי או ביולוגי.

גלעד ארדן: לא הגיוני לתת זכות וטו לכל אחד מהם.

גלעד ארדן: אנחנו מניחים שתהיה הסכמה, זה בסדר.

גלעד ארדן: אבל זה לא מספיק.

שלום שמחון: נמצא פתרון.

שלום שמחון: ההכרעה תהיה של ראש הממשלה.

גלעד ארדן: של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: נותנים סמכות למנכ"ל נוסף?

גלעד ארדן: אנחנו בדרג המנכ"לים.

גלעד ארדן: מנכ"ל משרד ראש הממשלה אמור לראות את שני האינטרסים.

אתי בנדלר: אבל כך נותנים מעמד למנכ"ל משרד ראש הממשלה כמנכ"ל-על.

שלום שמחון: ממילא ראש הממשלה יעשה מה שהמנכ"ל שלו אומר לו.

גלעד ארדן: זאת גישה מעניינת, לא דיברתי על מנהל הלשכה.

גלעד ארדן: יש פה גם היבטים מדיניים.

רפי הרפז: אלו מקרים נדירים שבנדירים.

ישראל מיכאלי: אני מציע לכתוב "יובא העניין לוועדת שרים".

אתי בנדלר: אולי לראש הממשלה?

ישראל מיכאלי: ראש הממשלה.

רם רביב: גם לא ראש הממשלה.

רם רביב: אם המנכ"לים אינם מסכימים אפשר להעלות זאת לדרג השרים.

אתי בנדלר: צריך הכרעה של ראש הממשלה.

אתי בנדלר: אחרת זה לא ייגמר.

שלום שמחון: נתקדם.

שלום שמחון: אישרנו את סעיף 8, עם התיקון.

אתי בנדלר: אני חוזרת על התיקון: "לא הכריעה ועדת המנכ"לים, תובא המחלוקת להכרעת ראש הממשלה".

אתי בנדלר: יש לכם החופש לנסח את זה בדרך אחרת, ובלבד שרוח הדברים תישמר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 9.

אתי בנדלר: כאן יש להוסיף: למעט החלטה שניתנה לפי סעיף 8(ו).

אתי בנדלר: נכון?

ישראל מיכאלי: הוא רשאי לערור על החלטת הרשות, לא על החלטת ועדת המנכ"לים.

אתי בנדלר: בכל מקרה הוא מקבל את התשובה מהרשות ולא מוועדת המנכ"לים, אני מניחה.

אתי בנדלר: מבקש הרישיון יודע שהעניין הועבר להכרעת ועדת המנכ"לים?

קריאה: כן.

דבי מילשטיין: לכן אין לו תשובה בזמן.

שלום שמחון: סעיף 9 אושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 10.

שלום שמחון: סעיף 10 אושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 11.

שלום שמחון: סעיף 11 אושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיף 12.

שלום שמחון: סעיף 12 אושר.

דבי מילשטיין: אני קוראת את סעיפים 13-14.

שלום שמחון: סעיפים 13-14 אושרו.

דבי מילשטיין: אני קוראת את התוספת הראשונה, השנייה והשלישית.

אתי בנדלר: יש לי שאלה לגבי סעיף התחולה, סעיף 14: כתוב "בחודש השני שלאחר פרסומו".

אתי בנדלר: אני מניחה שבהתאם לסעיף 11(א) הרשות תיזום פעולות הדרכה, כדי שהאנשים ידעו מה עליהם לעשות.

אתי בנדלר: האם זמן ההיערכות מספיק בהתחשב בתחילת הצו?

אוהד אורנשטיין: לגבי ההדרכה לא, אם כי קבענו עם ההתאחדות שיהיה יום עיון לגבי כל נושא הפיקוח על היבוא והיצוא, ועוד לא קבענו מועד.

אוהד אורנשטיין: אמרתי שאם יידון רק נושא היצוא ייתכן שלא תהיה התעניינות ולא יבואו.

אתי בנדלר: אולי נכתוב "בחודש השלישי"?

אתי בנדלר: זאת מהיר מאוד.

אתי בנדלר: האם הוועדה מאשרת זאת?

שלום שמחון: כן.

אילן ליבוביץ: יש לי שאלה אחרת, לגבי התוספת השלישית: מה לגבי תוספת או גריעה של מדינות?

אילן ליבוביץ: מה הנוהל?

אתי בנדלר: תיקון הצו יבוא אלינו.

עודד ניר: ראש אגף הרוקחות במשרד הבריאות העלתה בעיה שצריך לדון בה.

עודד ניר: התוספת לצו היא חלק מהצו.

עודד ניר: האותיות הקטנות הן שנותנות את התוכן לצו, כאן כתוב מה מותר ומה משוחרר.

עודד ניר: החוברת הזאת היא החוברת המאושרת.

דבי מילשטיין: יש תוספות ויש רשימות על-פי תוספות.

עודד ניר: בהגדרות כתוב "רשימות".

עודד ניר: צריך לוודא שאלו הרשימות שבהן מדובר.

אילן ליבוביץ: הרשימות הן החוברת.

אתי בנדלר: את כל הרשימה תפרסמו בקובץ תקנות?

דבי מילשטיין: באתר האינטרנט.

עודד ניר: אני מבקש שתאשרו את החוברת הזאת.

שלום שמחון: זה יהיה בכל הלשכות המחוזיות?

שלום שמחון: כך היה כתוב.

קריאה: כן.

עודד ניר: אבל שיאשרו את החוברת הזאת, לא חוברת אחרת.

שלום שמחון: ביקשת, ולכן נעמיד את החוברת המצורפת, עם פירוט החומרים, לעיונם של חברי הוועדה עד מחר בצהריים.

אוהד אורנשטיין: ניתן לכם נוסח אחרון וכרוך יפה.

שלום שמחון: לאילן ולגעלד יש הרבה עבודה היום.

שלום שמחון: הם יעיינו בחוברות עד מחר בצהריים.

שלום שמחון: אחר זה יינתנו מכתבי האישור.

שלום שמחון: מה הבעיה?

שלום שמחון: יש לכם פגרה חודש.

שלום שמחון: אני מסביר שבחוברת ישנו פירוט של כל החומרים, מה אסור.

אלון בר: מה כפוף לרישיון.

אתי בנדלר: כי זה חלק מהאישור של הצו.

גלעד ארדן: עד מחר?

גלעד ארדן: אמא של חברה שלי היא מנהלת מעבדה, בחיפה, איך אתייעץ אתה?

שלום שמחון: היא יכולה ללכת ללשכה המחוזית בחיפה.

שלום שמחון: זה נמצא שם.

שלום שמחון: היא יכולה גם להיכנס לאתר האינטרנט.

ישראל מיכאלי: אני מבקש להבהיר: אלה לא רשימות שהמדינה ייצרה.

ישראל מיכאלי: לא הגורמים הממשלתיים ייצרו אותם.

ישראל מיכאלי: אלו רשימות של משטרים בין-לאומיים.

אילן ליבוביץ: זה עוד לא נמצא באינטרנט.

אילן ליבוביץ: זה יהיה כשיאושר הצו.

ישראל מיכאלי: הרשימות לקוחות ממשטרים בין-לאומיים.

ישראל מיכאלי: אחד מהמקומות הוא האמנה הכימית.

ישראל מיכאלי: לקחנו את הרשימות משם.

ישראל מיכאלי: אמרנו קודם: הרעיון הוא להיצמד אל הנורמות הבין-לאומיות, ואלה הנורמות.

ישראל מיכאלי: יש ארגון שנקרא nuclear suppliers’ group.

ישראל מיכאלי: יש להם רשימה משלהם.

ישראל מיכאלי: הם מפרסמים אותה ומבקשים לעמוד ברשימה הזאת.

ישראל מיכאלי: הם משנים אותה אחת לכמה שנים, לפעמים אפילו פחות מזה.

ישראל מיכאלי: אנחנו לוקחים את הרשימה מהארגון הזה, איננו מייצרים רשימה משלנו.

ישראל מיכאלי: וָלא, לא נקלע למטרה של הכוונה המדינית של הצו הזה.

לימור בן הר: חשוב להבהיר: אלו לא מדינות עם תעשיות קטנות משל מדינת ישראל.

עודד ניר: אסביר למה חשוב לאשר את החוברת במתכונת הזאת:

עודד ניר: בחוברת מופיעה לא רק הרשימה של החומרים, על זה אין ויכוח, אלא יש שם גם תנאים – למשל שתרכיבים ותרופות משוחררים.

עודד ניר: זה מופיע בחוברת, לא בצו.

עודד ניר: לכן צריך לאשר אותה במתכונת הזאת.

שלום שמחון: ניתן קצת יותר זמן לחבר הכנסת ליבוביץ ולחבר הכנסת ארדן לבדוק את החוברות.

שלום שמחון: העיון יהיה עד יום ב' הקרוב.

שלום שמחון: אם לא יהיו הערות לחברי הכנסת ארדן וליבוביץ, שנכחו בישיבה, או לי, נוציא את מכתב האישור ביום שני – אלא אם כן תהיה בקשה לדיון מחדש.

אתי בנדלר: אם יש לכם הערות, תגישו בקשה לדיון מחדש.

גלעד ארדן: אנחנו כמו משרד החוץ לצורך העניין הזה.

ישראל מיכאלי: אנחנו לא באמת יכולים לשנות את הרשימות.

אוהד אורנשטיין: בזמנו הפיצו את החומר בין החברים בלשכת המסחר.

אוהד אורנשטיין: אני לא יודע אם הם קראו את החומר, אבל לא היו הערות.

שלום שמחון: אני רוצה לסכם את הדיון, לומר כמה דברי סיכום לפני שאנחנו מצביעים.

שלום שמחון: זהו סיכום לפני הצבעה.

שלום שמחון: לעניין צו היבוא והיצוא (פיקוח על יצוא בתחום הכימי, הביולוגי והגרעיני) התשס"ד-2004:

שלום שמחון: קודם כול אנחנו שמחים שמדינת ישראל מצטרפת לקהילה הבין-לאומית ונוהגת על-פי אותם כללים מקובלים, גם מתוך כוונה להיות שותפה וגם מתוך כוונה לשמור על האינטרסים של המדינה.

שלום שמחון: קודם כול אני משבח המועצה לביטחון לאומי ואת הנציגים האחרים על עבודה ההכנה הרצינית שנעשתה, בעיקר לנוכח העובדה שהיה כאן גילוי רגישות כלפי התעשיינים והיצואנים, שהצו מסדיר את הפיקוח עליהם בתחומים הכימי, הביולוגי והגרעיני.

שלום שמחון: זה יוצא דופן כי בדרך כלל ישיבה מהסוג הזה היתה אורכת כמה ימים.

שלום שמחון: לא משום שפניתם לגדעון סער זה הסתיים בתוך חצי שעה, אלא משום שבאמת עשיתם עבודת הכנה טובה.

שלום שמחון: זה ייאמר לזכותכם.

שלום שמחון: אני רוצה להודות לכם על כך.

שלום שמחון: אני מבקש שהגופים האחרים שמגיעים ייקחו דוגמה מכם, אם הם אכן רוצים לזרז ולעשות עבודה מסודרת.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: אנחנו מצביעים: הצו אושר.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: אם עד יום שני אם לא יקרה כלום, יצא המכתב.