ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 173, 2004-03-16 09:00

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: היום נדון בהיערכות הרשות השנייה למכרז למתן זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2.

שלום שמחון: ביקשנו לקיים את הישיבה כדי לשמוע ממועצת הרשות השנייה על ההיערכות לקראת המכרז בספטמבר הקרוב.

שלום שמחון: אנחנו קודם כל רוצים לקבל דיווח על התקדמות העניינים וגם לשמוע את ההשגות של השחקנים הראשיים שאמורים לגשת למכרז או לא אמורים לגשת למכרז סביב ההתארגנות למכרז, ואיך לוח הזמנים מתקדם.

שלום שמחון: באופן טבעי, אנחנו נבקש ממנכ"ל מועצת הרשות השנייה לפתוח ולהציג בפנינו את הדברים, ואחרי זה הדיון ייפתח לכל הגורמים העוסקים בעניין גם להשגות וגם להתייחסויות, מתוך כוונה שאכן הדברים יקרו כפי שהם היו צריכים לקרות על-פי החוק.

שלום שמחון: בין לבין יש בוודאי נושאים נוספים שיעלו תוך כדי הדיון, ואנחנו נשמח להתייחס אליהם.

שלום שמחון: בראשית הישיבה, אני רוצה לבקש מיושב-ראש מועצת הרשות השנייה לומר מספר מילים לזכרה של שירן, שהיתה חברת מועצת הרשות השנייה.

שלום שמחון: היא התמודדה התמודדות מרה אתי באופן אישי בנושא אחר, בנושא הקרקעות.

שלום שמחון: בהחלט הפסדנו מתמודד חשוב בתחום שעסקתי בו בעבר.

מנשה סמירה: דוקטור ויקי שירן, חברת מועצת הרשות השנייה, לצערנו הרב נפטרה אתמול לאחר מחלה ממארת שתקפה אותה בתקופה האחרונה.

מנשה סמירה: זה קרה בפרק זמן מהיר.

מנשה סמירה: כולנו כואבים ומצטערים על כך.

מנשה סמירה: ויקי היתה ידועה בדעותיה החריפות למען ציבורים מיוחדים.

מנשה סמירה: ויקי היתה דוקטור לתקשורת ומרצה.

מנשה סמירה: בגלל השקפתה ודעותיה הברורות בתחומים השונים, היא ייצגה אותם נאמנה במועצת הרשות השנייה.

מנשה סמירה: אומרים שלכל אדם אין תחליף, אבל אנחנו בטוחים שיהיה לנו קשה למצוא נשים בדמותה של ויקי שיידעו גם להילחם עבור ייצוגם של המיעוטים השונים בעיקר.

מנשה סמירה: היא לחמה על זכויותיהן של הנשים וייצוגן הנאות והנכון.

מנשה סמירה: היא גם היתה פעילה בקשת המזרחית.

מנשה סמירה: היא היתה פעילה בפורומים שונים ועשתה גם רבות למען היוצרים והיצירה.

מנשה סמירה: אני חושב שהיא ייצגה את תחום היצירה בגאון במועצה, והיא תרמה תרומה נכבדה.

מנשה סמירה: אנחנו כואבים ומופתעים שיש נושאים שאני הבטחתי כיושב ראש המועצה לויקי לפני כחודשיים ועדיין לא נסגרו.

מנשה סמירה: אמרתי שעד שוויקי לא תביע דעתה ועד שלא תשתכנע – וכמו שיושב ראש הוועדה אמר, גם לנו היו ויכוחים מרים איתה כמעט על כל נושא - לא נקבל החלטה בניגוד לדעתה.

מנשה סמירה: לצערנו, הנושאים כרגע פתוחים, ומן הסתם נצטרך לסכם אותם, אבל ויקי תחסר לנו מאוד.

מוטי שקלאר: לפי בקשתו של יושב-ראש הוועדה, אני אציג פה מחשבות ראשוניות שיש לנו בנושא המכרז, דילמות קיימות ושאנחנו חושבים עליהן ומגבשים אותן תוך כדי תנועה, עם שינויים שאנחנו עורכים שחלקם עוד לא הסתיימו.

מוטי שקלאר: שימוש במכרז כפלטפורמה להשבחת ערוץ 2, ולא כמשהו טכני פורמלי שצריך לעשות אותו כלאחר יד.

מוטי שקלאר: זה חלון הזדמנויות, וכמו בכל מכרז צריך לנצל את חלון ההזדמנויות הזה כדי להשביח את המסך.

מוטי שקלאר: השבחת המסך מבחינתנו זו תפיסת השידור, מרכיב התוכן, השקעות וכמובן מרכיב הניסיון שחשוב בעינינו.

מוטי שקלאר: האמצעים בעזרתם אנחנו חושבים שניתן לגבש מכרז הם קודם כל לקבוע קריטריונים בהתאם לדברים שאמרתי עם משקלות בהתאם.

דוד טל: מה הטעם לקבוע קריטריונים ומשקלות כאלה ואחרים, כשלאחר קביעתם זוכה מי שזוכה ולאחר מכן מבקש הנחה ברגולציה כזאת או אחרת, כפי שחווינו על בשרנו כאן בעבר, ולאחר מכן מצמצמים את הקריטריונים האלה ומשנים אותם?

דוד טל: הקריטריונים החדשים לא דומים כהוא זה למה שאתם התכוונתם לעשות במכרז הראשון, ואז אנחנו מקבלים מכרז אחר, אחרי שמישהו כבר זכה בזיכיון ואחרי שהשקיע כסף וקיבל את הזיכיון.

דוד טל: מה הטעם בכל זה אם אתם לא עומדים על שלכם ולא מפרקים את הרשות ברגע שהממשלה - כל ממשלה – עוקפת אתכם, נכנסת לנעליכם ומרוקנת מתוכן את הסמכות של הרשות?

דוד טל: מה הטעם לכל זה?

דוד טל: אני הייתי מצפה מכם ברגע שעשו את זה בעבר לפרק את הכול, שהממשלה תיקח על עצמה את האחריות ואת הסמכות.

דוד טל: אם האחריות אצלכם, גם הסמכות אצלכם, ואני מסכים עם זה לאורך כל הדרך, בכל גוף אגב.

דוד טל: אבל לא יכול להיות שיגידו שהאחריות מוטלת עליכם אבל הסמכות מוטלת על הממשלה, או מישהו בממשלה יחליט שלאבא של דוד טל נותנים היום את ערוץ 10 או את ערוץ 12 עם רגולציה מופחתת.

דוד טל: אדוני, מה הטעם בכל הדבר הזה?

מוטי שקלאר: זו שאלה טובה שמתבקש לשאול אותה, אבל בראש ובראשונה צריך להפנות אותה לשולחן הזה.

דוד טל: אני מפנה את זה לשולחן הזה.

דוד טל: יושב פה מנכ"ל משרד התקשורת כנציג הממשלה.

קריאה: ולמחוקק, חבר הכנסת טל.

דוד טל: לא המחוקק קבע את הוועדה - -

שלום שמחון: חבר הכנסת טל, הבהרת את עצמך היטב, אבל בואו נמשיך בדברים.

מוטי שקלאר: בשלב הפרלימינרי, השאלה מופנית יותר לשולחן הזה של ועדת הכלכלה, ואני מזכיר לך את הדיאלוג שהתקיים בוועדת הכלכלה.

מוטי שקלאר: העמדה, לפחות של הרשות השנייה דאז, נאמרה אחרי "הסיבוב הראשון" של חבר הכנסת פורז, שלא צריך לייצר יותר הקלות ושאין משמעות יותר למכרזים ולהתחייבויות.

מוטי שקלאר: בכל אופן, הוועדה קיבלה את מה שקיבלה והכנסה בעקבותיה.

מוטי שקלאר: זה יותר מופנה לכנסת מאשר לממשלה.

מוטי שקלאר: זו שאלה משמעותית לגבינו, ואני אגע בה בהמשך.

מוטי שקלאר: מלבד הקריטריונים והמשקלות שייגזרו מהם, מגמתנו בשלב זה היא לקבוע תנאי סף, גם בהיבט הכמותי, קרי סכומים והשקעות, וגם במרכיב התוכניתי.

מוטי שקלאר: יהיו תנאי סף שיתבססו על סכום שהכנסת קבעה בזמנו כתנאי סף לערוץ 2 ו-10, ואלה יהיו תנאי הסף בהיבט הכספי עם הז'אנרים וכן הלאה.

מוטי שקלאר: ייגזרו מזה תנאי סף שלא יוצרים איזה overruling על החלטות של הכנסת, אלא תהיה בם איזו ספציפיקציה שבעינינו מאוד משמעותית וחשובה לאופי המכרז, לדוגמה אם אנחנו חושבים שיש מקום לפריפריה בערוץ מרכזי, זה יהיה בתנאי הסף, כלומר ייקבעו X שעות של ייצוג פריפריאלי כזה או אחר.

מוטי שקלאר: התחרות תהיה על השקעה מעבר לתנאי הסף, כלומר יבוא זכיין ויגיד שהוא בז'אנר עליון הוא לא מסתפק ב-50 שעות.

שלום שמחון: הוא לא יוכל להסתפק בפחות מזה, אבל הוא יוכל יותר.

מוטי שקלאר: הוא יגיד שהוא מוכן להשקיע בדרמה 60 או 70 שעות, וכנ"ל לגבי דרישות הסף בתוכן, הוא ירצה להשקיע יותר מ-10 שעות פריפריה.

מוטי שקלאר: זאת כרגע המחשבה הראשונית.

מוטי שקלאר: הדילמות המרכזיות הן איך אני מייצר הבטחת תחרות הוגנת במצב שבו לזכייני ערוץ 2 יש יתרון עצום, איך אני יוצר ביניהם תחרות אם יש מיזוגים כאלה ואחרים, והאם זה משפיע או לא משפיע בהמשך.

מוטי שקלאר: שאלה שמתקשרת לשאלה ששאל חבר הכנסת דוד טל היא איך אני מבטיח את יכולת התוכן ומוודא שההבטחות לא יהיו הבטחות בעלמא.

מוטי שקלאר: שאלה נוספת שנשאלה על ידי דוד טל ברחל בתך הקטנה היא איך אני בונה את הפרמטרים שיאפשרו להם להתחייב, והדילמה הנוספת היא השאלה היא איך מתמודדים מול שוק תקשורת עתידי שנמצא בהשתנות מתמדת, כך שיכול להיות שהדרישות שלנו היום בנויות על שוק מסוים ועל הכנסות, ובשינויים כאלה ואחרים כל העסק יכול להשתנות תוך שלוש, ארבע שנים, לדוגמה פיתוח טכנולוגי שייצור delay בפרסומות ויכול להיות שלא יהיה ערך לפרסומות כמו היום – מה תעשה אז?

מוטי שקלאר: צריך להתמודד עם שינויים כאלה.

מוטי שקלאר: אם מחר הממשלה תחליט על מתן פרסומות גם לכבלים וגם ללווין, כל השוק משתנה.

מוטי שקלאר: אלה שאלות קשות שצריך לדעת איך להתמודד איתן.

מוטי שקלאר: לגבי הדילמה של הבטחת תחרות הוגנת, על פניו מדובר על ייצור הזדמנויות שוות לכל מיני גופים שיתנדבו לעניין.

מוטי שקלאר: חשוב לתת דעתנו לשאלה איך אנחנו מייצרים פה נתון של חסמי כניסה, כשעל פניו, לפחות לזכייני ערוץ 2 יש יתרון עצום, לדוגמה: במכרז הקודם היתה משמעות ל"טלנטים".

מוטי שקלאר: סביר להניח שה"טלנטים" נמצאים אצל בעלי הזיכיון הוותיקים.

מוטי שקלאר: אם יש אפשרות לשחקן חדש לרכוש "טלנטים", יהיה לו מאוד קשה.

מוטי שקלאר: האם אני נותן לזה בכלל יתרון וניקוד?

שלום שמחון: כמו שאתה רואה את הדברים עכשיו, האם יש סיכוי שיהיו מתמודדים נוספים מעבר לקיימים היום?

מוטי שקלאר: אני מאמין שכן.

מוטי שקלאר: האם אני רואה לכך סימנים היום?

מוטי שקלאר: לא.

מוטי שקלאר: אם תוך שלושה חודשים, חודשיים מהיום לא נשמע על קבוצות נוספות, משמעות הדבר שאין קבוצות נוספות.

מוטי שקלאר: אני לא מאמין שמישהו יוכל להתארגן מעבר לחודש, חודשיים הקרובים למכרז, אבל מדינת ישראל שבה הכל עובד מהיום למחר, מרגע לרגע, יכול לבוא פתאום שחקן שברגע האחרון יקפוץ על העגלה אחרי שיראה את העגלה ויבין שיש חסמי כניסה שמאפשרים לו להתמודד.

מוטי שקלאר: אם למשל נקבע הגנות ינוקא לשחקנים חדשים שאין להם תוכניות מדף כמו לזכייני ערוץ 2, יכול להיות שקבוצה כזאת תגיד שיש לה הזדמנות.

שלום שמחון: אבל נכון לרגע זה שבו אנחנו יושבים אתה אומר שהשלוש יתחלקו לשניים.

מוטי שקלאר: כרגע יש שתי קבוצות - -

דרור שטרום: מה שהוא אומר לדעתי עוד יותר מעניין, הוא אומר שגם במצב הנוכחי, עוד לפני שהיו איזה ראורגניזציות לקראת המכרז, אף אחד לא הביע התעניינות.

מוטי שקלאר: אף אחד לא הביע התעניינות נכון לעכשיו, למעט רמזים כאלה ואחרים של שאלות שהן יותר בסגנון של תהייה.

שלום שמחון: אומר לך למה אני שואל את מה ששאלתי.

שלום שמחון: אם תמונת המצב היא אכן כזאת שלא יהיו מתמודדים נוספים מעבר לקיימים, אתה בעיקר עסוק בהגדרת הרגולציה על המתמודדים הקיימים ולא בניסיון להכניס תחרות גדולה יותר לשוק או בניסיון לעשות דברים אחרים.

מוטי שקלאר: אין לי ספק שאם לא יהיה גורם נוסף שיתחרה, הציבור ייצא נפסד, כי אם יש תנאי סף והזכיינים מבינים שאין מתחרה נוסף, הם לא ישקיעו מעבר לתנאי הסף.

שלום שמחון: לא רק הציבור ייצא נפסד, אלא כנראה שגם הזכיינים הקיימים ייצאו נפסדים, כי אתה מטיל עליהם מטלות נוספות שלא בטוח - -

מוטי שקלאר: אני לא יכול לתפוס את המקל משני קצותיו, לפחות מנקודת הראות שלי כרגע במחשבה הראשונית, כי אם אני קובע תנאי סף ואין מתחרים נוספים, אני לא יכול להגיד רק רגע, בואו נשנה את תנאי הסף כי אין מתחרים נוספים.

מוטי שקלאר: זה לא נראה לי שזה סביר ונכון לעשות זאת.

מוטי שקלאר: זו שאלה קשה, האם להסתפק בתנאי הסף – כן או לא, אבל זה המחיר של המכרז, שאתה לא יכול לשחק מכרז כפול.

מוטי שקלאר: לו היו רשיונות במקרה הזה, בניגוד לעמדה שלי, יכולת להגיד שלא תיתן להם פרס ושברשיונות נקבע תנאים נוספים.

מוטי שקלאר: זו שאלה שמתבקש שעליה אנחנו צריכים לדון בינינו לבין עצמנו, האם החלטת הכנסת על הסכומים ועל השעות ומי קובע תנאים נוספים עומדת - -

שלום שמחון: היא עומדת כל עוד זה לא השתנה, בוודאי.

מוטי שקלאר: אני לא יכול לקבוע דברים מעבר לתנאי הסף שקבעה הכנסת, כך אני רואה את זה.

מוטי שקלאר: אני מציג את הדילמה - אם יש מכרז שבו ישנם שחקנים נוספים, במקרה הזה תנאי הסף הם פלטפורמה לכל זכיין להתמודד ולהציע דברים נוספים מעל תנאי הסף.

מוטי שקלאר: אם יש רק שני שחקנים ואלה תנאי הסף, אני אומר שהציבור יצא נפסד.

מוטי שקלאר: כשמתברר שיש לי רק שני שחקנים, האם אני יכול להגביר את הדרישות בתנאי הסף שהם מעל לסכומי המינימום שהכנסת קבעה?

מוטי שקלאר: זו שאלה שאין לי עליה תשובה כרגע.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני לא כל כך מצליחה לעקוב אחרי השאלה.

אתי בנדלר: בדרך כלל – אני לא יודעת מה החריג כאן, ייתכן שיש חריגים שאני לא ערה להם בשלב זה - תנאי סף כמשמעם כן הם, זה המינימום שאי אפשר לרדת מתחתיו, אבל אפשר בדרך כלל לדרוש מעבר להם.

מנשה סמירה: החוק שנקבע קובע אומנם תנאי סף, אבל הם בעצם גם תנאי מקסימום.

מנשה סמירה: התחרות תהיה מעבר לזה.

אתי בנדלר: זו הפרשנות שאתם קיבלתם, שאלה תנאי מקסימום?

אתי בנדלר: תמוה בעיניי.

מוטי שקלאר: המגמה פה היא להציג דילמות ולא לתת תשובות.

מוטי שקלאר: אני רוצה לעבור הלאה.

מוטי שקלאר: אני השארתי פה שאלה פתוחה באוויר, ואני ממשיך הלאה.

מוטי שקלאר: הבטחת עמידת הזכיינים במחויבויות.

מוטי שקלאר: קודם כל, העובדה שממשלה מנסה לייצר אמצעי אכיפה אפקטיביים הרבה תלויה בכנסת, למשל בכבלים ובלוויין יש סנקציות, כאשר לנו אין אפשרות לתת סנקציות כספיות.

דוד טל: יש לכם איזושהי הצעה שאנחנו יכולים לדון בה?

דוד טל: אתם מקצוענים יותר מאתנו.

מוטי שקלאר: שווה לדון בזה.

מוטי שקלאר: אני רומז לכם בכיוון מסוים.

מוטי שקלאר: 1.

מוטי שקלאר: הצעה נוספת שגם היא לא מבטיחה לי דבר זה בדיקת חוסן פיננסי.

מוטי שקלאר: זה תנאי הכרחי.

מוטי שקלאר: להגיד לך שהוא מספיק?

מוטי שקלאר: אני אומר שזה לא מספיק, ראה ערוץ 10 שם היה חוסן פיננסי ותראה מה קרה, אבל זה היה תנאי הכרחי.

מוטי שקלאר: 2.

מוטי שקלאר: בדיקת ישימות של התוכנית העסקית.

מוטי שקלאר: אחד הלקחים, לפחות שלי, מערוץ 10 זה לא להסתפק בהבטחות בעלמא ל-200 שעות דרמה ועוד 500 שעות תעודה לדוגמה.

מוטי שקלאר: אני רוצה לראות האם התוכנית שהוא מציע לי באמת עומדת מול תנאי השוק ויש לה התכנות כלכלית.

מוטי שקלאר: לעניות דעתי, זה ינטרל הבטחות בעלמא.

מוטי שקלאר: אני לא חושב שאנחנו צריכים להמציא את הגלגל.

מוטי שקלאר: הפקת הלקחים של מכרז ערוץ 10 נוגעת להרבה ממשקים, ולכן אנחנו עשינו פה שימועים ואנחנו עדיין בתהליך השימועים, גם עם יועצים שעבדו עם מכרזים שונים.

מוטי שקלאר: אנחנו נקיים ישיבה משותפת עם נציגי הרגולציה למיניהם, משפטנים.

מוטי שקלאר: נשב איתם וננסה להפיק לקחים ממכרז ערוץ 10 כדי למנוע את אותן הבעיות שנוצרו.

מוטי שקלאר: בהיבט התוכניתי עשינו שימועים עם אנשי רוח, אקדמיה, אנשי טלוויזיה, ואנחנו ממשיכים לעשות את זה כשבנוסף לשימועים אנחנו עושים שני מחקרים שבעינינו הם מחקרים מאוד חשובים שמהם אולי נגזור דרישות בתנאי הסף.

מוטי שקלאר: אנחנו עושים מחקר מקיף מאוד ראשון בארץ שעוסק ברב תרבותיות של הטלוויזיה, האם הקבוצות השונות באות לידי ביטוי, איך הן באות לידי ביטוי ובאיזה היקפים ומזה נגזור את הפתרונות.

מוטי שקלאר: אנחנו בודקים מה קורה בעולם.

מוטי שקלאר: באיחוד האירופי וכן במדינות שונות דנים בשאלה איך מתמודדים עם מציאות שבה רק קבוצה מסוימת נמצאת על המרקע.

מוטי שקלאר: זאת בעיניי אחת המשימות החשובות של המכרז.

מוטי שקלאר: מתוך המחקר שאמור להסתיים תוך חודש אנחנו נגזור דרישות כאלה ואחרות בתנאי הסף.

מוטי שקלאר: אין ספק שהערוצים המרכזיים פקטור מאוד משמעותי בקרב הנוער, וגם לנו חשוב לשמוע מה הוא באמת רוצה לא דרך ההיצע והביקוש, כי לפעמים הביקוש הוא בהתאם להיצע מסוים.

מוטי שקלאר: פה יש לנו אפשרות פה לבחון במחקר רציני האם הנוער מצפה לדברים נוספים, וגם זה יכול לבוא לידי ביטוי במכרז.

מוטי שקלאר: אנחנו מקווים עד סוף החודש לסיים את כל השימועים עליהם דיברתי.

מוטי שקלאר: במהלך אפריל אנחנו נדבר על העקרונות של ההקלות על מנת לתת פתח לקבוצות נוספות להתמודד על המכרז.

מוטי שקלאר: במהלך מאי אני מקווה מאוד שנגדיר את תנאי הסף ונכין את מודל השוק והתוכנית העסקית שתיגזר מכך.

מוטי שקלאר: ביוני נשמע את דרור, לשיטתו, האם יש בכלל מקום לתת למועצה לשקול אם הולכים למכרז עם זכיין אחד או שניים.

מוטי שקלאר: עמדתי הפרטית כמנכ"ל היא שבכל מקרה צריך שני זכיינים במצב הנוכחי, כי אני חושב שזה יגביר את התחרות וייצר מסך איכותי יותר, אבל בראש ובראשונה צריך לשמוע פה במקרה הזה את דרור שטרום.

מוטי שקלאר: אני מקווה שבאוגוסט נסיים את כתיבת מסמכי המכרז.

מוטי שקלאר: אני מזכיר שעד ה-15 בספטמבר, מבחינת החוק, עלינו לסיים את פרסומו.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: משרד התקשורת, בבקשה.

אורי אולניק: אני לא חושב שיש לי כרגע הרבה מה להוסיף.

אורי אולניק: אנחנו כרגע לא מעורבים בעיצוב המכרז.

שלום שמחון: משרד האוצר, בבקשה.

אמיר לוי: אנחנו לא מעורבים במכרז הזה, ומן הסתם גם לא נתערב בתפקיד הרשות.

אבשלום וילן: מה לוח הזמנים בו הזכיין החדש עולה לאוויר?

אבשלום וילן: אחד בינואר 2005?

קריאה: נובמבר 2005.

אבשלום וילן: 14 חודש מפרסום המכרז ועד העלייה לאוויר.

קריאה: זה בהחלט זמן סביר.

דרור שטרום: אני חייב להגיד שההצגה של מוטי שקלאר נשמעת לי לפעמים כמו תחילת משפט כשכל צד לא רוצה יותר מדי להגיד כדי לא להיחשף יותר מדי.

דרור שטרום: לי היתה חסרה קצת ההבנה הגלובלית שלכם, מה אתם רוצים להשיג במכרז הזה מבחינת השוק וכיעד אפקטיבי, זאת אומרת: הגדלת הפקות מקור, והאם בכלל רוצים להגדיל מעבר למצב התחרותי הקיים זאת גם שאלה שצריך לשאול אותה, כי הענף הזה ידע איזושהי תמורה משמעותית בין המכרז הקודם למכרז הנוכחי.

דרור שטרום: צריך לשאול האם בהכרח הוא שיהיה מבחינה מערכתית.

דרור שטרום: לגבי מצב התחרות שזה המנדט שמכוחו אני נמצא פה, אנחנו נמצאים מזה תקופה בבדיקה של מה קורה בערוץ 2, בערוץ 10 ובשוק הפרסום בכללותו.

דרור שטרום: חלק מהבדיקה הזאת נגעה ליוזמות שונות שהיו בין הזכייניות שרצו לבצע מהלכים שונים – שיתופי פעולה, מיזוגים, בין היתר גם מפרט למכרז.

דרור שטרום: אפשר להגיד שביוזמות משותפות אנחנו נכנסו לבדיקה די מעמיקה של מה שקורה בענף.

דרור שטרום: חלק מהממצאים כבר ברורים וחלק מהממצאים עדיין לא ברור, אבל מה שכבר ברור כדאי להגיד.

דרור שטרום: ראשית, התחרות בענף עשתה את פועלה.

דרור שטרום: התנאים היום הרבה יותר טובים מבחינת המפרסמים והתעריפים שהם משלמים.

דרור שטרום: יתרה מכך, מי שמסתכל על רשימת המפרסמים, איך היא נראתה לפני שנכנס ערוץ 10 ואיך היא נראית היום, מגלה שהרבה מאוד אנשים שבכלל לא פרסמו בטלוויזיה לפני שהיתה תחרות בענף הזה היום נכנסו לשוק, וזה כבר דבר מבורך שצריך לבוא ולהגיד, כי בדיוק בגלל זה רצינו את הפתיחה של הענף הזה לתחרות, כדי שאנשים שזה היה מבחינתם מעבר להישג ידם יוכלו היום לפרסם במשאב הזה שקוראים לו פרסום טלוויזיוני והוא משאב מאוד מאוד חשוב בעידן המודרני ובכלכלת השוק המודרנית.

דרור שטרום: לגבי התעריפים, כבר אמרתי שהם ירדו.

דרור שטרום: בהתחלה הם ירדו בצורה תלולה, לאחר מכן היה איזשהו תיקון בעניין הזה, והשאלה הגדולה היא לגבי העתיד.

דרור שטרום: כמו שהעניינים נראים היום, בשבועות הקרובים אנו אמורים לקבל נתונים במענה לדרישות שלנו שמגיעות מהשוק.

דרור שטרום: לגבי מצב התחרות, אני חייב להגיד שיש פה שינוי באופן בו השוק מתנהג.

דרור שטרום: לפני שהיתה תחרות בין שני הערוצים חשבנו שהתחרות באמת תתמקד במפרסם יחיד שנמצא בערוץ 2 או בערוץ 10.

דרור שטרום: התמונה בשוק היום הרבה יותר מורכבת ומעניינת במובן הזה שמפרסמים, בוודאי הגדולים שבהם, מבצעים עסקאות חבילה שמשלבות חלק מזכייני ערוץ 2 עם ערוץ 10, לפעמים גם חלק מהזכיינים בינם לבין עצמם.

דרור שטרום: במובן הזה, הפזל של התחרות הפך למשחק יותר מתוחכם, דבר שעובד כמובן לטובת המפרסמים שיכולים להרכיב היום יותר חבילות ממה שהיו בהישג ידם לפני כן.

דרור שטרום: לכן אני אומר שהתמונה התחרותית היא דבר שצריך לקחת בחשבון ברשות השנייה.

דרור שטרום: בהינתן המצב הנתון, צריך לראות מה אתם רוצים לשפר ואיזה הישג אתם רוצים להגדיר לעצמכם כיעד מבחינת המכרז.

דרור שטרום: אני לא משוכנע שלא צריך להבחין בין מצב שבו אין מתחרים נוספים לבין מצב שבו יש מתחרים נוספים.

דרור שטרום: זאת שאלה שלדעתי כדאי שתידרשו לה.

דרור שטרום: למרות שערוץ 10 – בהשראת הוועדה הזאת ובעידודה של הוועדה הזאת - עשה דרך ארוכה ועלה גם בשיעורי הרייטינג שלו וגם בפלח השוק שלו מבחינת הכנסות, די ברור שמבחינת המצב הקיים כיום, ערוץ 10 לא יכול להיות תחליף טוטלי עבור ערוץ 2.

דרור שטרום: אם מפרסם צריך לבחור או ערוץ 10 או ערוץ 2, ברור לגמרי שבמצב הנוכחי, מבחינת שיעורי הרייטינג, הוא יבחר בערוץ 2.

דרור שטרום: דווקא היכולת לבחור חבילות היא זאת שמאפשרת היום לערוץ 10 להגדיל את הפלח שלו.

דרור שטרום: אם היו מעמידים בפני המפרסמים ברירה חדה, ערוץ 10 לא היה תחליף מספק מבחינת תחרות.

דרור שטרום: אם הייתי נדרש לשאלה היום אם צריכים מכרז לשניים או אחד, הייתי אומר שחייבים מכרז לשניים, כי אם יהיה מכרז לאחד זו בדיוק תהיה הבחירה "או או".

דרור שטרום: זאת המשמעות של הדברים, אבל אני חייב לסייג את זה כי הדברים עדיין בבדיקה והנתונים עדיין צריכים להגיע.

דרור שטרום: אם תהיינה מסקנות סופיות, בגללן גם אמסור חוות דעת סופית לרשות השנייה כמו שהחוק מורה לנו, אבל כמו שהדברים נראים כיום, ערוץ 10 מהווה תחליף כאשר יש לך אסטרטגיה של חבילות.

שלום שמחון: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת למה הוא אומר את מה שהוא אומר.

שלום שמחון: על פי החוק, אחרי סעיף 34 לחוק העיקרי, כתוב בסעיף (ב): הממונה, כהגדרתו בחוק ההגבלים העסקיים, יחליט עד יום 15 ביוני 2004 אם מתקיימת תחרות משמעותית בין ערוץ 2 לערוץ השלישי.

שלום שמחון: לאחר קבלת החלטת הממונה, כאמור בסעיף (ב), רשאית המועצה לקבוע לאחר שהתייעצה עם הממונה, כי על אף האמור בסעיף 54א, המכרז שתפרסם הרשות לפי סעיף זה יהיה למתן שני זיכיונות ולשתי יחידות שידור.

דרור שטרום: לכן במצב היום צריך לשקול האם לאפשר מכרז לזכיין אחד, או לחלופין לקבוע מראש שיהיו שני זכיינים בערוץ השני ויישאר זכיין יחיד בערוץ 10.

דרור שטרום: הרעיון המרכזי ביסוד החוק הזה היה מתן אותן הקלות לערוץ 10 כדי שיוכל לשרוד, וכנגד זה היתה מגמה לראות קונסולידציה בערוץ השני.

שלום שמחון: האם מישהו מהזכיינים הנוכחים הגיש לך בקשות להתאחד?

דרור שטרום: עוד לא הוגשו בקשות פורמליות שמוגדרות אצלנו כבקשות מיזוג, אבל בהחלט היו מגעים ויש מגעים בין חלק מהזכייניות.

דרור שטרום: שתיים מהן רוצות להתאחד בקבוצה אחת.

דרור שטרום: הן שוקלות זאת, הן עדיין לא הגישו בקשה רשמית ועדיין לא החליטו סופית שהן עושות את זה.

אבשלום וילן: overruling כבר היה אצלך?

דרור שטרום: לא נגמר, רק החל.

אבשלום וילן: אבל הוא התחיל.

אבשלום וילן: האם עד ה-15 ביוני תהיה לך הערכת מצב כלכלית לגבי ערוץ 10?

דרור שטרום: כן, על זה אנחנו כבר עובדים.

דרור שטרום: נתונים צריכים להגיע ממש עכשיו.

דרור שטרום: הוצאנו כבר נתונים כדי לראות איך מתפלגים תקציבי הפרסום למשל בין ערוץ 10 לבין זכייני ערוץ 2, בין זכייני ערוץ 2 לבין עצמם.

אבשלום וילן: האם יש התחייבות של ערוץ 10, במבנה הבעלות החדש, שהוא נשאר פחות או יותר ערוץ מסחרי רגיל?

אבשלום וילן: ראיתי שעכשיו 60% מהמניות מוחזקות שם, ואלה אנשים שאני לא בטוח שביזנס הוא המניע העיקרי שלהם.

דרור שטרום: זאת שאלה שצריכה להיות מופנית לרשות השנייה.

אבשלום וילן: אני שואל לגבי ההיבט הכלכלי - -

דוד טל: הרי הכנסנו סעיף בחוק שהוא לא יכול לערב את שיקול דעתו והשקפת עולמו.

אבשלום וילן: עכשיו מדובר בשניים הרבה יותר מתוחכמים.

אבשלום וילן: זה לא משחק, זאת שאלה כבדה מאוד.

שלום שמחון: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הגברת דידי לחמן-מסר.

דידי לחמן-מסר: אני חושבת שיש פה שתי שאלות מעניינות.

דידי לחמן-מסר: שאלה אחת - נשאלה השאלה מה שווה כל ההליך המכרזי, אם כתוצאה מכך אחר כך משתנה החוק ומשתנים פני המכרז.

דידי לחמן-מסר: אני חושבת שמה שהיה בערוץ 10 - וכדאי שנאמר לעצמנו את זה חדשות לבקרים - הוא מקרה ייחודי שאסור שיחזור על עצמו.

דידי לחמן-מסר: הסיבה שהוא קרה - ואני הייתי שותפה לזה, ואני מודה בזה - זה בגלל עיקרון התחרות.

דידי לחמן-מסר: הדברים שאמר כאן הממונה בעצם מתייחסים לכך שבנסיבות האלה זה היה כדאי.

דידי לחמן-מסר: ההסתברות שיקרה דבר כזה במכרז הבא לערוץ 2 היא אפסית.

דוד טל: גם לא בשם התחרות?

דידי לחמן-מסר: ערוץ 2 הוא הרגל הצפייה הברור של הצופה.

דידי לחמן-מסר: אנחנו מקווים שתמיד תתפתח תחרות בין שני ערוצים.

דידי לחמן-מסר: לגישתי, הצופה אדיש לשאלה מי הזכיינים שמפעילים אותו.

דידי לחמן-מסר: הרשות השנייה עשתה עבודה נאמנה בכך שהיא החדירה להרגלי הצפייה את הרעיון של ערוץ 2 – 22 בשלט.

דידי לחמן-מסר: ולכן, אם יהיה מכרז - גם אם יזכו קבוצות חדשות וגם אם יזכו קבוצות קיימות - ההסתברות שיהיה חשש שהם לא יצליחו לעמוד בתנאים שיקבע המכרז היא רק אם התנאים האלה יהיו לא כלכליים בעליל.

דידי לחמן-מסר: מבחינת שוק הפרסום, מבחינת הרגלי הצפייה ומבחינת השוק בכללותו, נוצר כאן דפוס התנהגות.

דידי לחמן-מסר: המקרה של ערוץ 10 היה מקרה ייחודי, כי נכנס מתחרה חדש לעולם של מונופול חזק ביותר.

דידי לחמן-מסר: לכן, כאשר ערוץ 10 נכנס, אני יכולה להגיד לכם שכולנו עשינו טעויות בחקיקת ערוץ 10.

דידי לחמן-מסר: אנחנו חלמנו את החלום הוורוד ביותר, והיטלנו אותו על המתחרה הצעיר ביותר, דהיינו חלום הפקות המקור בוועדת הכספים, ואת זה ממי ביקשנו?

דידי לחמן-מסר: ממי שזוכה לכרסם בשולי המונופול.

דידי לחמן-מסר: נקודה שנייה היתה אופן כניסתו וההנחה שלנו שאין צורך בתדר לצורך הפצת שידורים, הנחה שהתבררה כמוטעית ביותר וטרם תוקנה, דהיינו ערוץ 10 או כל מתחרה לערוץ 2 זקוק להפצה טריסטריאלית.

דידי לחמן-מסר: לכן לא מעניין אותי איך קוראים לו, אלא הערוץ המתחרה.

דידי לחמן-מסר: לכן, כאשר נכנס המתחרה החדש אל עולם המונופול של ערוץ 2, אין מה להשוות את זה למכרז החדש שיהיה לזיכיונות לערוץ 2.

דידי לחמן-מסר: לכן אנחנו לא צריכים לדאוג ממכרז שיהיה אמיתי, נכון והגיוני, כמו שהרשות השנייה מנסה - ואני בטוחה שתצליח - לבנות, ולפי דעתי, לא צריכים להיעתר לגישות שאומרות רק כסף בלי תוכן או רק תוכן בלי כסף.

דידי לחמן-מסר: אני חושבת שהמקרה של ערוץ 10 מלמד אותנו רק דבר אחד, וזה דבר שאותי מטריד במיוחד, דברים שגם החשב הכללי במדינת ישראל התייחס אליהם לאחרונה, זאת הסנקציה והאכיפה של אי עמידה בתנאים, שבמקרה של הערוץ המתחרה לערוץ 2 היתה בעייתית כתוצאה מהמונופול ובעיית התחרות.

דידי לחמן-מסר: כשהזכיינים של ערוץ 2 יבואו לממש את הזכייה שלהם, הם ייכנסו לנעלי-בית נוחות ויפות, היינו ערוץ 2.

דידי לחמן-מסר: עדיין ערוץ 10 - אנחנו מקווים - יתפוס נתחים כאלה ואחרים, אבל לא יהיה מצב שהם נכנסים לתחרות מאפס, ולכן זה ההבדל.

דידי לחמן-מסר: מה זה אומר לנו לגבי המכרז?

דידי לחמן-מסר: אני לא עובדת על המכרז, ואני יכולה להיות חכמה כמו כל אחד אחר בעניין הזה.

דוד טל: את יכולה להיות יותר חכמה בגלל שעשית טעויות בעבר ואת יכולה ללמוד עליהן לגבי העתיד.

דוד טל: את יכולה לתקן אותן.

דידי לחמן-מסר: עוד מעט אני אספר על טעויות חדשות שאנחנו עושים תוך כדי.

דידי לחמן-מסר: השאלה המעניינת היא איך בוחרים את הזוכה.

דידי לחמן-מסר: מה קרה בערוץ 10?

דידי לחמן-מסר: בערוץ 10 אמרו שמי שייתן יותר תוכן והפקה מקורית, ניחשב זאת כנקודות זכות, ובסוף הוא לא נתן.

דידי לחמן-מסר: יש כאן שתי בעיות: בעיה של תוכן ובעיה של אכיפה.

דידי לחמן-מסר: כאן אני כן רוצה לפנות למחוקק, ולומר שהרשות השנייה נכה מבחינת כלי האכיפה שעומדים בפניה לאכיפת התנאים והכללים, בניגוד למועצת הכבלים והלוויין שיצאה מפה עם המון המון "מתנות" מהמחוקק לקנסות ולעיצומים, כשלרשות השנייה אין.

דוד טל: אתם מתכוונים להגיש הצעת חוק ממשלתית?

דידי לחמן-מסר: אנחנו לא מתכוונים להגיש הצעת חוק ממשלתית.

דידי לחמן-מסר: קודם כל, משרד התקשורת הוא המשרד האחראי.

דידי לחמן-מסר: שנית, אנחנו מאוד מצפים שתהיה רשות תקשורת ומקדישים את מרב המאמצים לקידומה.

דוד טל: זה לא יהיה, אם זה תלוי באולמרט.

דידי לחמן-מסר: אני בכל זאת מבקשת שהוועדה הזאת תיכנס בעובי הקורה בקשר לערוץ הכנסת, כי אני מפחדת שזה ישפיע לרעה על המכרז לזכייני ערוץ 2.

דידי לחמן-מסר: תבינו מה קרה פה.

אתי בנדלר: גברתי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה - -

דידי לחמן-מסר: אני רוצה להגיד מה קרה, ואיך זה עשוי לשפר את מעמדם של זכייני ערוץ 2 הנוכחיים במכרז הבא, וזה מה שצריך להטריד אתכם.

דידי לחמן-מסר: לערוץ הכנסת נבחרה חברת החדשות של ערוץ 2 - ובאותה מידה דבריי היו נכונים אם היתה נבחרת חברת החדשות של ערוץ 10, רק שהיא לא מתמודדת במכרז - שבעלי המניות שלה רשת, קשת וטלעד וגם מועצת הרשות השנייה.

דידי לחמן-מסר: היא תהיה מפוקחת החל ממחרתיים, כשיעבור החוק, על ידי מועצת הכבלים והלוויין, אבל זה כבר שעטנז שהמחוקק רצה אותו, ושיהיה בריא.

אורי אולניק: בינתיים הכנסת מפקחת.

דידי לחמן-מסר: לא, אתמול עבר התיקון בוועדת הכנסת מהר.

אתי בנדלר: אני לא מעלה על דעתי שהממשלה תמכה בזה שהכנסת תקים מועצה חדשה.

דידי לחמן-מסר: המכרז לערוץ הכנסת בחר בחברת החדשות as is, דהיינו שחברת החדשות שאמורה גם לסקור את הכנסת בראייה ביקורתית, משרתת את הכנסת בערוץ הכנסת באותה חברה.

דידי לחמן-מסר: שים לב לעלויות ולבעיה שיש פה.

דוד טל: הבטיח לך יושב ראש הוועדה שהוא יסכים לדיון רציני ומעמיק.

דידי לחמן-מסר: אבל אני רוצה להסביר לך איך זה שייך למכרז.

דוד טל: אבל זה לא שייך לנו.

דידי לחמן-מסר: זה שייך למכרז.

אתי בנדלר: זה שייך לכל פורום שבו גברת דידי לחמן-מסר יכולה למצוא חברי כנסת להסית אותם נגד החלטה של הכנסת.

אתי בנדלר: זה לא הפורום הנאות להעלות את הטענות האלה.

דידי לחמן-מסר: אני מדברת על כסף.

דידי לחמן-מסר: אם יש מצב שחברת החדשות מסבסדת את הכנסת, משמעות הדבר שהזכיינים הנוכחיים מסכימים מתקציב חברת החדשות לסבסד את הכנסת.

דידי לחמן-מסר: השאלה היא מה זה עושה לתקציב ההוצאות שלהם, ואותו דבר לגבי החדשים.

דידי לחמן-מסר: לכן אין לי בעיה עם כל החלטה שהיא.

דידי לחמן-מסר: אני רק מבקשת שרכיב ההוצאה שחברת החדשות עומדת לשאת – או לא, יכול להיות שלא, כי אם תהיה אמירה שחברת החדשות לא תסבסד בגרוש את הכנסת, מצוין, אבל אם יש מצב שהעובדים הם אותם עובדים, שחדרי העריכה הם אותם חדרי העריכה וזה המצב, והכנסת לא משלמת עבור השירותים האלה לחברת החדשות – יוצא ששלושת הזכיינים הקיימים והחדשים אמורים לשאת בהוצאות נוספות שהכנסת משיתה עליהם, וזה מתקשר למכרז.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אני לא מתכוונת להיגרר אחרי ההצגה של חברתי ולדון כאן בנושא התחרות לבחירת הגוף המשדר הזמני, לפי חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת.

אתי בנדלר: הנושא נידון בוועדת הכנסת מכוח סמכותה.

אתי בנדלר: הנושא התקבל בשלוש קריאות.

אתי בנדלר: הכנסת הסמיכה ועדת בחירה לבצע מהלכים מסוימים, ואין לזה שום קשר לנושא שנידון עכשיו בפני הוועדה.

אתי בנדלר: אתמול חברתי התייצבה לראשונה בפני ועדת הכנסת וזרקה טענה חדשה שלא הובאה לשולחני קודם לכן.

אתי בנדלר: אני מחיתי על כך.

אתי בנדלר: יושב ראש ועדת הכנסת אמר שאחרי שנקבל את הפרטים והתייחסות הצדדים, נדון בזה בכובד ראש, והנה חברתי מנסה עכשיו להכניס את זה.

אתי בנדלר: אני לא אגרר לזה.

דוד טל: אני בזמנו למדתי רק קצת על ערוץ 10 וחשבתי שזה די והותר.

דוד טל: אחר כך הוסיפו לי את ערוץ 2, ועכשיו את ערוץ הכנסת.

דוד טל: זה יותר מדי...

שלום שמחון: אני בדרך כלל מסכים עם אתי בנלדר על הכל, אבל בקטע של הכנסת אמרתי את דעתי בעבר.

אתי בנדלר: בסדר, אז אתה הצבעת נגד החוק הזה.

שלום שמחון: הדבר הזה נולד בחטא.

אתי בנדלר: הוא לא נולד בחטא.

דידי לחמן-מסר: אתמול ביקשנו בהערת אגב לחכות שבוע ולדבר על זה.

דוד טל: לעניין עצמו, אני חושב שכולם ישמחו מאוד אם הזכיינים, יהיו אשר יהיו, ירוויחו מכל העסקה הזאת בה הם מתמודדים במכרז הזה וייהנו מזה.

דוד טל: עיני לא צרה, ואני חושב שגם עינך לא צרה.

דוד טל: אני מאוד לא רוצה להפוך לחברת הביטוח של אותה חברה שתזכה.

דוד טל: בעבר ראינו שנוצר מצב של חוסר שוויון בין הגורמים הפוטנציאלים שיכולים היו להתמודד.

דוד טל: עם כל הכבוד, כתוצאה מהכרסום באמינות של הרשות השנייה, אין כאן הרבה מתמודדים.

דוד טל: אמרתי לך שאבא שלי רצה להתמודד בזמנו.

דוד טל: ..

דוד טל: הוא ראה שהרגולציה היתה כזאת כבדה, אז הוא אמר שזה לא כלכלי ולכן הוא משך את ידו מהעסק.

דוד טל: לימים הוא ראה שאנחנו הורדנו את הרגולציה פעם אחר פעם אחר פעם.

דוד טל: כתוצאה מכך אני חושב שאולי יהיו רבים אחרים שלא ייכנסו לעסק הזה עכשיו, כי הם יאמרו שאולי זה כבר תפור מראש למישהו וישאלו למה להם לשבור את הראש.

דוד טל: אני חושב שנכון יהיה אם הממשלה תגיש הצעות חוק בנושא הזה כדי לחזק את העמדה של הרשות השנייה.

דוד טל: אם זאת רשות שנייה רצינית, כל הכלים צריכים להיות בידיה, ואז אף אחד לא יוכל לעקוף אותה לא מימין ולא משמאל.

דוד טל: דידי, עם כל הכבוד, בשם התחרות אני לא רוצה לקדש יותר שום דבר.

דוד טל: בנושא של פתיחת שוק השיחות הבינלאומיות לתחרות, כל הזמן דיברו בשם התחרות ולא פתחו את השוק לתחרות.

דידי לחמן-מסר: אולי דואגים למשקיעים.

דוד טל: אתם תדאגו כל הזמן למשקיעים, ואני רוצה לדאוג לאזרח הקטן.

דוד טל: חובת הנאמנות שלי היא לאזרח ושלכם היא למשקיעים, זה בסדר.

שלום שמחון: אנחנו נדון בזה ביום שני בשבוע הבא, תשמור את זה ליום שני.

דוד טל: "שמרתי" את זה כבר כמה פעמים וזה נשמר אצלי כבר חצי שנה.

דרור שטרום: זה רק בגלל שלא מקדשים את התחרות.

דרור שטרום: מי שרוצה לסגור את השוק, זה בגלל שהוא לא מקדש את התחרות.

דוד טל: דידי, את אומרת שאם יהיו בעליל תנאים כלכליים קשים, אי אפשר יהיה לבוא בטענות אולי נגד הזכיינים.

דוד טל: יכול מאוד להיות שהאטמוספירה כרגע היא מאוד מאוד טובה ולימים היא משתנה, אז אני אצטרך לדאוג לבטח את האדם שזכה בזה?

דוד טל: מה פתאום, על דעת זה הוא מתמודד.

דוד טל: הוא לוקח על עצמו את הסיכונים ואת הסיכויים.

דוד טל: הוא יכול להרוויח מזה הרבה, אבל גם להפסיד.

אבשלום וילן: אני לא בטוח שבאמת עד ה-15 ביוני לממונה תהיה תמונת מצב אמיתית לגבי ערוץ 10 והיכולת שלו לתת fight רציני.

אבשלום וילן: אני חושש מאוד ממחזיקי בעלי המניות, כרגע אין לי זמן לפרש את זה.

אבשלום וילן: ראיתי מספר ראיונות בתקשורת עם הבעלים החדשים, ומה אני אגיד לך?

אבשלום וילן: אני עומד לרכוש משרוקיות, והמבין יבין.

אבשלום וילן: זה עלול להיות בעייתי.

אבשלום וילן: ..

אבשלום וילן: מי שמחזיק 40% מהמניות ועמד ושרק לראש הממשלה עם משרוקיות בבנייני האומה, יכול להחליט - אם הוא הולך על בסיס עסקי טהור, אין לי בעיה, אבל אם הוא יהפוך את זה לערוץ שיש בו השקפה פוליטית מסוימת מזן מאוד מסוים - -

דידי לחמן-מסר: גם מהשמאל וגם מהימין.

אבשלום וילן: לא, מהשמאל אין סיכוי שזה יקרה.

אבשלום וילן: השמאל שולט בכל הטלוויזיות השמאלניות, בשביל מה הוא צריך עוד ערוץ?

אבשלום וילן: אם זה לא יהיה ערוץ מסחרי, ורובצת לפתחו סכנה כזאת, כל המערכת שאנחנו בונים עליה קורסת.

אבשלום וילן: אדוני יושב-ראש ועדת הכלכלה, בתחרות הנוכחית ערוץ 1 נמצא בעברי פי פחת.

אבשלום וילן: לא אושר תקציב, לא ברור מה קורה.

אבשלום וילן: אני מניח שהממשלה החליטה למוטט אותו בלי דיון.

שלום שמחון: זה ממש לא נכון.

שלום שמחון: ערוץ 1 יותר חזק מהממשלה.

שלום שמחון: ..

אבשלום וילן: אמרת שהשר יהיה פה ביום שני ואז תדון בזה.

שלום שמחון: עברו כבר שלושה וחצי חודשים מתחילת שנת העבודה, האגרות האלה עוד לא יצאו לאזרחים, אז אתה יכול להגיד לי איך הרשות הזאת עובדת?

אבשלום וילן: הם טוענים שיש להם חובות של 150,000,000 שקל.

שלום שמחון: תסביר לי איך היא עובדת.

שלום שמחון: עסק פרטי היה עובד כך?

שלום שמחון: על מה אתה מדבר?

אבשלום וילן: הוועדה הזאת חייבה אותה לעשות X דברים שאותם לא מבצעים.

שלום שמחון: אז הקימו ועדת משנה בוועדת הכספים שתפקידה לגשר בין הממשלה לבין "הממשלה האמיתית" שזה ערוץ אחד.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, הוועדה הזאת – לא ועדת הכספים - אחראית על הערוץ הציבורי.

אבשלום וילן: יש לך מועצה שמגדירה תכנים ציבוריים.

שלום שמחון: בכל פעם שמתקבלת החלטה בכנסת, היא נידונה מראש לשינויים.

שלום שמחון: אם הורדת את האגרה לאזרחים, בדלת האחורית החזירו אותה.

שלום שמחון: אם אתה עושה פה מכרז, בדלת האחורית זה חוזר, וכן הלאה וכן הלאה.

שלום שמחון: הבעיה היא שהקו הוא אף פעם לא הקו האחרון.

אבשלום וילן: שכנעת אותי שאת הרשות המבצעת יש להחליף – בסדר, אבל עדיין אין לנו רוב לזה.

אבשלום וילן: אני חוזר לשוק התקשורת.

אבשלום וילן: אני חושב שהנתונים הם עדיין די נזילים.

אבשלום וילן: אין לי ספק שאני חושש מכך שנגיד שהכל בסדר ושלא חשוב אם העובדים לא קיבלו משכורות, העיקר שסידרו שם מחדש את המניות ועורכי הדין שביצעו את כל המהלך יקבלו את שכרם, ואז נגיע לחודש יוני.

אבשלום וילן: לכן אני מציע שנבדוק את זה ברצינות.

שלום שמחון: אני רוצה להגיד פה משהו, שאולי החברים לא כל כך יאהבו.

שלום שמחון: הוויכוח שהתקיים במתכונת הקודמת היה בין רשיונות לבין זיכיונות.

שלום שמחון: דידי, אני יודע שזה יקפיץ אותך, אבל אני רוצה לשים את הדברים.

דידי לחמן-מסר: אני לא חושבת שזה הנושא.

שלום שמחון: זה לא הנושא.

דוד טל: בוודאי שערוץ הכנסת הוא לא הנושא.

שלום שמחון: זה לא שמשנים את התנאים הנוכחיים, אבל אני רוצה להגיד מה קורה פה כדי שנדע את האמת.

שלום שמחון: מה שנאמר פה גם על ידי מנהל הרשות השנייה זה שכפי שנראה המצב נכון לעכשיו, שלושת השחקנים יתחלקו לשניים ולא נוצרת פה איזה תחרות.

שלום שמחון: שחקנים חדשים בשוק הזה לא יהיו.

שלום שמחון: תחרות אמיתית חדשה לא תהיה פה, אלא תהיה פה הרמה של הרגולציה על-ידי מועצת הרשות השנייה.

שלום שמחון: היא תקבע עוד כמה כללים, היא תעמיד אותם במחויבויות קצת יותר גדולות וכן הלאה.

שלום שמחון: גם על סמך הדברים שהציג הממונה, אני לא רואה שעומדת להיות הפתעה גדולה מאוד.

שלום שמחון: אורי שנער, לפי הנחת המקצועית שלך, אם היו רשיונות, האם היתה נוצרת תחרות אמיתית?

אורי שנער: אני חייב לפני כן לומר משהו לגבי ערוץ הכנסת בתור דירקטור בחברת החדשות.

אורי שנער: יש פה איזה מצב אבסורדי שכנסת ישראל מחוקקת חוק, מחליטה על תהליכי חקיקה ותהליכי החלטה, מוציאה תחרות, ניגשים גופים, אנחנו ניגשים לתחרות כמו כל גוף אחר והעובדה שאנחנו זוכים לתחרות פה אחד עכשיו הופכת להיות לרועץ נגדנו בפרובלמטיקה שקשורה למכרז, שזה בעיניי דבר תמוה מאוד בשוק חופשי שבו אני ניגש לתחרות, ורחמנא לצלן גם זוכה.

שלום שמחון: העמדה המקצועית שלה היא חשובה, אבל החוק נקבע כבר.

דידי לחמן-מסר: אני רק ביקשתי חברה נפרדת ושקיפות של המחיר.

אורי שנער: אני רוצה לתת את התמונה הכללית, כי אני חושב שהיא תענה על השאלה של יושב-ראש הוועדה.

אורי שנער: יש מצב מטורף בשוק הישראלי.

אורי שנער: אתם הייתם נורא ציניים עכשיו לגבי ערוץ 1, 900 מיליון שקל של משלם המסים, ואנחנו יודעים איפה הוא נמצא היום.

אורי שנער: זאת תמונה עצובה.

אורי שנער: ערוץ 10 חוגג עכשיו שנתיים להקמתו והפסיד 100 מיליון דולר.

אורי שנער: יש מעט עסקים כאלה, לא במדינת ישראל, אלא בעסקי טלוויזיה בעולם שמפסידים 100 מיליון דולר בשנתיים.

אורי שנער: הערוץ הרוסי הפסיד כמה עשרות מיליונים.

אורי שנער: YES הודיעה על הפסדים של מעל לחצי מיליון שקל השנה, הוט – על הפסדים של מעל חצי מיליון שקל השנה.

אורי שנער: זאת תמונת המצב של שוק הטלוויזיה בישראל נכון למרץ 2004 במדינת ישראל.

אורי שנער: אז קודם כל בואו נשים את תמונת המקרו על השולחן ונבין על מה אנחנו מדברים.

אורי שנער: אני יודע שזה נורא לא פופולרי.

אורי שנער: יש גוף אחד במדינת ישראל שהצליח - וסליחה שהצלחנו – שנקרא ערוץ 2.

אורי שנער: למה אנחנו יושבים פה כרגע?

אורי שנער: - וזה מתקשרת לשאלה שלך, חבר הכנסת שמחון - ממשלת ישראל קיבלה החלטה לפני שנה וחצי על רשיונות.

אורי שנער: היתה החלטת ממשלה חד-משמעית על מעבר משיטת הזיכיונות לשיטת הרשיונות.

אורי שנער: איני רוצה להיכנס עכשיו לתהליכים שאחר כך שינו את החלטת הממשלה ב-180 מעלות וגרמו לנו להיכנס עכשיו לטירוף של מכרז.

אורי שנער: נכון להיום הסיטואציה היא כדלקמן: יש שלושה זכיינים.

אורי שנער: מדובר על מיזוג של שניים מתוך שלושה באופן כזה שיהיו שני זכיינים.

אורי שנער: בתמונת המצב היום במדינת ישראל, חודשים ספורים לפני הוצאת המכרז, לא מסתמנות כרגע קבוצות שמתארגנות.

אורי שנער: בתור מי שהיה שותף לכל שלושת המכרזים שהיו בערוץ 2, אני אומר לכם שהיו שבע קבוצות שהתארגנו מעל שנה לפני שהמכרז יצא.

אורי שנער: זה לא פרויקט קטן להיערך למכרז מהסוג הזה, בוודאי לא נגד שחקנים חזקים כפי שיש היום.

אורי שנער: אז אני שומע פה בסקירה שמטרת המכרז היא השבחת ערוץ 2.

אורי שנער: במלוא הענווה, אני רוצה להגיד לכם שבמשך 10 שנים אני עובד בניסיון להשביח את ערוץ 2.

אורי שנער: זאת עבודתי.

אורי שנער: נגמר אצלנו "רק בישראל", אז ניסיתי להשביח באמצעות "ארץ נהדרת".

אורי שנער: זאת העבודה שלנו.

אורי שנער: אני מנסה להבין על מה המכרז הזה.

אורי שנער: המכרז הזה נמצא היום בסיטואציה מאוד מביכה שהוא שארית היסטורית על מהלך שהיה תוצאה של הבנה שבמדיניות התקשורת במדינת ישראל שאתם וממשלת ישראל מתווים, תם עידן הזיכיונות.

אורי שנער: אני רוצה לחזור עכשיו לדיון הישן נושן הזה על מה הסתיים בבג"צים ומה קורה בתחומים אחרים בתקשורת הישראלית.

אורי שנער: אנחנו מוכנים להיכנס לתהליך של המכרז.

אורי שנער: אני מודיע, עד כמה שזה נשמע מפתיע, שקשת מתכוונת להתמודד על המכרז הזה.

אורי שנער: אני מנסה להבין על מה המכרז.

אורי שנער: אני יכול להגיד לכם מה המחיר שיש עכשיו למכרז.

אורי שנער: המחיר הכלכלי הישיר שיש עכשיו למכרז הוא מיליונים בהכנת המכרז, הוא מיליונים של הרשויות הציבוריות ומיליונים בהכנה שלנו.

אורי שנער: בעלי המניות שלי לא מוכנים שאני אשקיע עכשיו בסרטי קולנוע ל-2006-2007, מה לעשות?

אורי שנער: אם הזיכיון שלהם נגמר בפוטנציה ב-2005, הם לא מוכנים, ואני לא יכול להאשים אותם בזה.

אורי שנער: אין היום סרטי קולנוע בהפקה במדינת ישראל, אין היום דרמות בהפקה במדינת ישראל, זה לא יום ולא יומיים, זאת תקופה ארוכה, כמעט שנתיים.

אורי שנער: סרט קולנוע שהיום יוצא לדרך, מגיע לשידור בערוץ טלוויזיה בעוד שלוש שנים, לא משנה כרגע למה.

אורי שנער: אתם צריכים להבין את התהליכים האלה.

אורי שנער: סדרת דרמה שיוצאת היום לדרך, עולה לאוויר בין שלוש לארבע שנים מהיום.

אורי שנער: אלה התהליכים המקצועיים.

אבשלום וילן: זה בכל העולם ככה?

אורי שנער: בוודאי.

אורי שנער: אני רואה שהמטרה פה היא להשביח את ערוץ 2.

אורי שנער: אנחנו מאוד מנסים להשביחו, ואני מקווה שאנחנו גם קצת מצליחים, כי מדי ערב הציבור אומר דברו כשהוא לוחץ על השלט.

אורי שנער: הוא אומר שכנראה הוא בוחר בנו מבין 149 הערוצים המשודרים היום במדינת ישראל.

אורי שנער: כשאנחנו מנסים לרדת רזולוציה אחת יותר נמוכה – מוטי שקלאר ומנשה סמירה, אני פשוט בפעם הראשונה שומע את זה, אז אני מתייחס לזה - אני קורא שיש ניסיון להנמיך רפים לשחקנים החדשים וקביעת ינוקא לשחקנים החדשים.

קריאה: זאת בחינה של הדברים.

אורי שנער: מכרז?

אורי שנער: מאה אחוז.

אורי שנער: רוצים שוק פתוח?

אורי שנער: שיהיה שוק פתוח.

אורי שנער: יושב פה הממונה על ההגבלים העסקיים ואומר לכם את מה שהוא אומר כרגע על שוק הפרסום.

אורי שנער: דידי לחמן-מסר, לצערי, לא נמצאת פה, אבל כשהיא אומרת – לא בדיוק בתור המשנה ליועץ המשפטי לממשלה - שההסתברות היא אפסית שזה יקרה, אומנם יש שר במדינת ישראל שמופקד על נושא הכלכלה שאמר שהמיתון נגמר, אבל אנחנו חיים את היום יום בשוק הפרסום, אנחנו יודעים מה קורה שם ומה קורה לערוצים הייעודיים.

אורי שנער: אני לא דיברתי על הערוץ בערבית, אני לא דיברתי על ערוץ החדשות שתקוע במשך שנתיים וחצי, אני לא דיברתי על ערוץ המוסיקה שהוא בקרטוע מאוד קשה.

אורי שנער: מישהו מאתנו יודע מה יקרה לשוק הפרסום?

אורי שנער: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל בכל העולם שוק האינטרנט בפרסום עולה בסדרי גודל של כמעט 40% בשנה.

אורי שנער: אנחנו יודעים מה יקרה בעוד שלוש שנים לשוק הפרסום באינטרנט?

אורי שנער: אנחנו יודעים בהסתברות אפסית – ככה אמרה דידי לחמן-מסר – שההבטחות שתהיינה לא תקוימנה בעתיד.

אורי שנער: זה נראה לי קצת יומרני להגיד את זה בנקודת הזמן הזאת.

אורי שנער: אילו היו היום רשיונות, אני מניח שנכון למצב היום בשוק היה ניגש אותו מספר שחקנים שניגש לזיכיונות, לא יותר ולא פחות.

אורי שנער: אני מניח שאם יהיה "פרוספריטי" בכלכלה הישראלית בעוד שלוש שנים ושוק הפרסום יגדל כפונקציה של התמ"ג כמו שקורה בכל מקום בעולם, ייכנס שחקן נוסף אם יהיה מקום לשחקן הזה, וזה בדיוק העיקרון של הרשיונות.

אורי שנער: אנחנו היום משחקים היום משחק שעולה לתעשיית הטלוויזיה, לצופה ולכל השחקנים הון תועפות.

אורי שנער: אני לא רוצה להגיד שהוא משחק מכור, כי ממילא בתור מתחרה אסור לי לומר דבר כזה, אבל הוא בעיניי משחק מסוכן, מפני שאת ההישג היחיד שיש היום בשוק הטלוויזיה, גם אותו הולכים כרגע לקטוע על מנת להכניס שחקן חדש.

אורי שנער: אני שואל אתכם מי זה השחקן החדש - בעלי המניות או הגופים?

אורי שנער: אם אלה בעלי המניות, רוצים להכניס שחקנים חדשים לשוק התקשורת.

אורי שנער: אני מודיע לכם שיש היום אצל זכייני ערוץ 2 מעל שליש מבעלי המניות שמנסים למכור אחזקותיהם מזה תקופה ארוכה ולא מצליחים למכור אותן.

עמי גניגר: זה ממש לא נכון.

אורי שנער: עמי גניגר, אתה האחרון שיכול להגיד שזה לא נכון.

אורי שנער: אין היום בעיה לאיש עסקים שרוצה להיכנס לערוץ 2 להיכנס לערוץ 2.

עמי גניגר: תלוי באיזה מחיר.

אורי שנער: במחיר זול מאוד.

קריאה: זול זה עניין יחסי.

אורי שנער: אני לא מדבר רק על זה ש"ידיעות אחרונות" ו"מעריב" מחויבים על-פי החוק למכור את אחזקותיהם עכשיו, אני מדבר על שחקנים חדשים.

אורי שנער: אם רוצים להחליף את ההנהלות של החברות ואת התשתיות של החברות, בסדר, שיעשו מכרז, יבחנו באיזו מידה עומדים בקריטריונים המקצועיים שמצפים שהערוץ יעמוד בם ונלך קדימה.

אבשלום וילן: לא הבנתי מה אתה מציע.

אורי שנער: אני חושב שהגיע הזמן שנפסיק לשחק את המשחקים האלה.

אורי שנער: אנחנו מבינים שהעידן הזה תם.

אורי שנער: הזגזוג של ממשלת ישראל בעניין הזה - היא מחליטה שיש רשיונות, חוזרת לזיכיונות, משגעת את כל השוק, גורמת להוציא מיליוני שקלים לריק, כך שבמקום שילכו להפקה, הם הולכים עכשיו להקמת ניירת מפה ועד הודעה חדשה במשך חצי שנה.

אורי שנער: תראו את כל התהליך שקורה פה מסביב.

אורי שנער: צריך להיות עיוור כדי לא לראות אותו.

אורי שנער: אני רוצה לשאול את אנשי האוצר ואת אנשי הרשות השנייה – כי אף אחד לא התייחס לזה – האם יש bid כספי, ואיזה מרכיב הוא על-פי תפיסתכם במכלול של המכרז.

עמי גניגר: אני אנסה לא לנקוט עמדות, בין היתר כי מיטב לקוחותיי יושבים בחדר, אבל יש לי כמה אובזרבציות לגבי מה שנאמר פה.

עמי גניגר: יש הרבה טעם בדבריו של אורי שנער בדבר רשיונות וזיכיונות.

עמי גניגר: כרגע יש מכרז אז אני מנוע מלעסוק בשאלה הזאת.

דוד טל: אולי תצליח לשכנע אותנו אחרת, אז נשנה את דעתנו.

עמי גניגר: כרגע יש מכרז, וצודקים כל האנשים שאומרים פה שכרגע אין התארגנות מסיבית של גופים שהם לא בערוץ 2 להשתתף בו, והטעם הוא טריביאלי.

עמי גניגר: בנתונים הכלכליים הנוכחיים – ואתה מדבר עם מישהו שהשקיע בערוץ 10 שישה עד שבעה מיליון שקל והפסיד אותם - השחקנים שיכולים להשתתף זה או גופי ההפקה הגדולים או המפרסמים והפרסומאים.

עמי גניגר: הפרסומאים מנועים על פי החוק להשתתף ולכן הם לא שם.

עמי גניגר: אם תתקנו את החוק, תראו כמה מהר הם יהיו שם.

עמי גניגר: לגופי ההפקה הגדולים יש בעיה ענקית.

עמי גניגר: 50% מהיקף המכירות של אולפני הרצליה זה לערוץ 2.

עמי גניגר: אם אני מחר אכריז שאני משתתף במכרז, קודם כל יפסיקו לקנות ממני, אל תתבלבלו.

דידי לחמן-מסר: לא יעלה על הדעת, זאת סיבה לרשיונות.

עמי גניגר: בנתונים הנוכחיים, המשתתף השלישי הזה לא מצוי בשטח, זה יכול להיות מימד, ג.ג, אנחנו או JCS.

עמי גניגר: JCS נמצאת בערוץ 10, אז נשארו שלושה.

עמי גניגר: אחד מהם עדיין מלקק את הפצעים של ערוץ 10 והאחר אני לא יודע למה הוא כן רוצה או לא, אני לא שוחחתי אתו בעניין.

עמי גניגר: לגבי הפרסומאים, אם תמחקו את הסעיף הזה בחוק, תראו פרסומאים במכרז.

דורון אבני: אין סעיף כזה בחוק.

עמי גניגר: דורון, אתה יותר טוב ממני בזה, אז שיהיה בתנאי המכרז.

דורון אבני: גם במכרז - -

עמי גניגר: אורי שנער ואני חברים 40 שנה, אבל אני לא מסכים אתו ואני לא יכול לעזור לו.

עמי גניגר: אי אפשר לקנות מניות בערוץ 2.

עמי גניגר: גם מי שכתוב בחוק שהוא חייב למכור לא מוכר.

עמי גניגר: היו גם כמה סיכומים.

עמי גניגר: אני אגיד לכם את זה בצורה מנומסת, זכייני ערוץ 2 משוכנעים, ובצדק, שהם גם הזכיינים במכרז הבא.

עמי גניגר: לכן אין שום סיבה שהם ימהרו למכור.

עמי גניגר: גם אלה שחייבים למכור מנסים לשכנע אתכם שתיתנו להם להשתתף במכרז ואחר כך הם ימכרו.

דידי לחמן-מסר: זה ברור שלא, אין בכלל מחלוקת שזה בלתי אפשרי.

עמי גניגר: דידי, אני דבר אחד למדתי, שאין שום דבר שאי אפשר, אפשר הכל.

עמי גניגר: בנתונים האלה אני גם לא רואה מתחרה חדש שלישי, מתחרה חדש, אם אני האבטיפוס שלו.

עמי גניגר: למה להפסיד את הלקוחות הטובים הקיימים, שדרך אגב הם היחידים בתעשייה הזאת שמשלמים בזמן, קונים מוצרים ומבקשים מוצרים חדשים?

דרור שטרום: זה החלק הטוב שלהם?

עמי גניגר: אל תתבלבל, אני לא מזלזל בזה, יש חלק טוב.

עמי גניגר: אני יכול לדבר עם יושב-ראש או מנכ"ל הרשות מתי שאני רוצה, יש לי אוזן קשבת.

עמי גניגר: אני ביקשתי מהם שייזמו שימוע של כל השחקנים בתעשייה.

עמי גניגר: היה שימוע, רק שלא הוזמנו, והובטח אחר והוא עוד לא קוים.

עמי גניגר: למה אני אומר את זה?

עמי גניגר: הקושי הוא שאם המכרז יהיה כתוב כך שלזכיינים הקיימים יהיה יתרון דרך הטלנטים, דרך הניסיון, דרך הרבה דברים אחרים, אין לאף אחד אחר סיכוי ענייני לזכות.

עמי גניגר: היום זאת התאבדות ללכת למכרז, כי הלקוחות הקיימים יפסיקו לקנות ממך והסיכוי שלך לזכות במכרז שואף לאפס.

עמי גניגר: בניגוד לדעתו של אורי שנער, אם יש מכרז – יכול להיות שלא היה צריך להיות מכרז - לא יכול להיות בעולם מצב שלזכיינים הנוכחיים יהיה איזשהו יתרון על החדשים.

עמי גניגר: מצד שני, הם ידברו אתך על ניסיון וכו' וכו'.

אבשלום וילן: כמו בכדורסל, מכבי תל-אביב בנתה אימפריה במשך 30 שנה.

אבשלום וילן: הם ב-10 שנה בנו אימפריה.

שלום שמחון: אם כך, אני לא מבין למה אורי שנער מוטרד.

אבשלום וילן: הוא אמר לך שהוא רוצה רשיונות.

אורי שנער: יש מחיר אלטרנטיבי, no free lunches.

אורי שנער: המחיר האלטרנטיבי הוא לא רק המיליונים שלנו ושל הרשות השנייה.

אורי שנער: הוא שוק שלם, והוא הצרכן בבית, ואנחנו פשוט עושים צחוק.

יורם חטב: אני רוצה להתייחס לכמה מהדברים שנאמרו כאן.

יורם חטב: ראשית, בעניין זיכיונות-רשיונות, בזמנו ועד היום העמדה הקלאסית של היוצרים נגד רשיונות נבעה בגלל סיבה פשוטה אחת, לא בגלל שיש הבדל מהותי מי יודע מה בין רשיון לזיכיון, אם כי יש הבדל, אלא מכיוון שבשוק של רשיונות – ולכך התכוונו בזמנו המחוקק והממשלה - מדובר במספר בלתי מוגבל של בעלי רשיונות שיכולים לגשת, לעמוד בתנאי סף שהמחוקק הלחיץ והממשלה הלחיצה אינם מסוגלים לאכוף.

יורם חטב: בזמנו אמרנו לכבוד השר המכובד ראובן ריבלין שהיום הוא יושב-ראש הכנסת "בוא תראה לנו שאתה המחוקק שיודע לאכוף וקח את רשיונן של חברות הכבלים, ואז אנחנו נאמין לך שלוקחים את הרשיון למישהו שלא עומד בתנאי הסף לרשיונות שאתה קובע".

יורם חטב: אז הוא אמר "חבר'ה, תראו, בכל זאת, זה לא זה".

יורם חטב: בשלב זה אל יתהלל חוגר...

יורם חטב: תודה שאתה לחיץ, אנחנו מבינים שאתה לחיץ, וזה בסדר, לא רק אתה אישית, אלא המערכת הפוליטית לחיצה, אז בואו נרגיע את האופוריה שיהיו תנאי סף ומי שלא יעמוד בם יישלל רשיונו וכו' וכו'.

יורם חטב: אם מישהו מעוניין, נדמה לי שבדוח מבקר המדינה 2001/2000 יש היום סיפור די נאה על חברות הכבלים עד שנת 2000.

יורם חטב: דברים מאוד יפים.

יורם חטב: ..

יורם חטב: לגבי החקיקה, בקשתנו לכבוד היושב ראש ולמחוקק היא להאיץ את החקיקה ככל האפשר.

אתי בנדלר: על איזו חקיקה אתה מדבר?

יורם חטב: אני מדבר על הישיבה הזאת.

דידי לחמן-מסר: לא צריך שום חקיקה - -

דרור שטרום: הוא מדבר על התהליך.

יורם חטב: תודה לממונה – על התהליך ועל עוד כל מיני הפתעות שיבואו בדרך, ומבקש רק שהכל יהיה מהר, כי בינתיים השוק בקיפאון.

יורם חטב: הטענה שהעלה אורי שנער זו עובדה – וזאת לא שאלה אם אני מסכים או לא - השוק בקיפאון כבר שנתיים.

יורם חטב: אם תרצו לשמוע, אני אשמח לפרט למה לוקח מרגע שמחליטים לצאת לדרך עם תוכנית מסוגה עלית בין שנתיים לשלוש שנים עד שהיא מגיעה למסך.

יורם חטב: הייתי שמח שתהיה איזו התייחסות גם במכרז לעניין, כי מי שמתחייב שבשנת זכייתו הראשונה יקיים סוגה עלית, או שהוא לא דובר אמת או שהשמש זורחת בלילה, אחת מן השתיים, כי הוא לא יכול לקיים סוגה עלית בשנה הראשונה אלא אם כן הוא התחיל להפיק אותה שנתיים קודם.

יורם חטב: לגבי התחרות, קטונתי מלערער על חשיבותה של תחרות בכל מדינה חופשית, ברם קרה פה דבר מעניין בקשר לתחרות.

יורם חטב: אני התרשמתי משני דברים שקרו כאן.

יורם חטב: התרשמתי מאימת המונופול, שלדעתי העבירה לא מעט מהמחוקקים ומהשרים בממשלה על דעתם.

יורם חטב: אם המטרה היא תחרות, המטרה הושגה, ויש גם סטטיסטיקות מעניינות.

יורם חטב: אם המטרה היא השבחת המסך בתחום התוכן והיצירה הישראלית, הרי שהמטרה ההפוכה הושגה.

יורם חטב: עובדתית, נכנסנו למצב של קיפאון הפקתי בערוץ 2 ונכנסנו למצב של אי-עמידה מתמדת של ערוץ 10 במחויבויותיו להפקה.

יורם חטב: זאת אומרת שהתחרות בגלל כשל שוק, בגלל מתחרה חדש, בגלל ינוקא, בגלל היעדר אופק, כל מצבור הפרמטרים האלה יצרו מצב שכל שוק הטלוויזיה והערוצים 2 ו-10 בשנתיים האחרונות עסקו רק בדבר אחד, לבוא לוועדת הכלכלה ולדבר.

יורם חטב: לגבי הרגולטור, למרות שאנחנו מוצאים את עצמנו באופן לגיטימי נמצאים גם מצדו השני של המתרס אל מול הרגולטור בדרישות ובתביעות, מבחינתנו הרגולטור הוא הסכר האחרון.

יורם חטב: מבחינתנו, חיזוק הרגולטור הוא הדבר החשוב ביותר, כי בלי רגולטור לא יהיה תוכן.

יורם חטב: מבחינתנו, במכרז הדבר החשוב ביותר זה שלרגולטור גם יהיו הכלים וגם היכולת, גם ההורמונלית, לטרוק את הדלת על הרגל שבדלת.

יורם חטב: אני אגיד מילים שהן אולי קצת בוטות, אבל אתם כבר רגילים.

יורם חטב: השוק הזה מתנהל בפיראטיות בשנים האחרונות, לא רק בתחום הטלוויזיה המסחרית, ערוץ 2 ו-10.

יורם חטב: מדובר בפיראטיות מטורפת.

יורם חטב: נוצר מצב שעושים הפקר מהחוק, מהסדר ICP, מבית-הדין להגבלים עסקיים, מפסיקות.

יורם חטב: אם ביחד לא נמצא את הדרכים ולא נעניק לרגולטור את הכלים הממשיים, החזקים והבלתי מתפשרים לעשות סדר, ייווצר מצב שהוא גם פגיעה בדמוקרטיה.

יורם חטב: אם אני ניגשתי למכרז והפסדתי ומישהו אחר זכה כשיום למחרת הוא יורד על ברכיו אל מול הפרלמנט ומקבל הקלות, נוצר מצב שמי שהוא "בפנים" וזכה פועל בתנאים שהם פחותים ממה שאני - שנותרתי בחוץ והפסדתי במכרז - הצעתי.

יורם חטב: אני הייתי צריך להיות במקומו.

יורם חטב: אנחנו מקיימים כנס ב-25 במרץ בצוותא תל-אביב יחד עם הרשות השנייה, שנושאו מכרזים בתחום התקשורת בין השעות 14:00 ל-16:00, ונשמח לראות את כולכם שם.

שחר ולנר: כמי שמייצג את איגוד הבמאים, באופן טבעי אני מסכים עם כל דבריו של יורם חטב.

שחר ולנר: המשאב שאותו המדינה היום מעניקה למי שזוכה בזיכיון הוא העיניים הצופות.

שחר ולנר: כשהיא באה לתת את המשאב הזה, למכור אותו או לתת רשיון או זיכיון – לא משנה איך נקרא לזה, היום זה זיכיון - היא צריכה לבדוק לא רק מה זה יעשה לשוק הפרסום, איזה מפרסם יכול להגיע למסך הטלוויזיה.

שחר ולנר: זה בהחלט שיקול, אבל השיקול המרכזי הוא מה זוגות העיניים הצופות האלה יקבלו בסופו של היום על המרקע.

שחר ולנר: זה התפקיד שעליו הוועדה ממונה, זה התפקיד שהממשלה ממונה עליו, וזה התפקיד של הרשות השנייה.

שחר ולנר: עכשיו אני עובר לעניין האכיפה.

שחר ולנר: בשיקולים האלה הממונה צריך לקחת בחשבון לא רק כמה כסף הושקע בפרסום המסך, אלא כמה כסף בסופו של יום הושקע בהפקה מקורית בדגש על איכותית, כי לפי מה שאנחנו למדים – ואנחנו רואים את זה גם בשינויים החקיקתיים – זה הולך ויורד כל יום מחדש.

שחר ולנר: אני רוצה להזכיר לכם שזה לא רק הולך ויורד אלא שהמחוקק הביא לאנומליה בכך שהפחית את כמות ההשקעה אבל שכח להפחית בצורה יחסית מתאימה גם את כמות השעות, מה שגרם לכך ששעת הפקה בסוגה עלית בלתי ניתנת לביצוע לפי הממוצע של שעת הפקה והכסף שהזכיינים צריכים להשקיע.

שחר ולנר: לא הייתי מדבר על עניין האכיפה, אלמלא נציג קשת היה מצהיר שהוא לא משקיע היום, והוא למעשה לא משקיע במה שהוא מחויב להשקיע, כשזה מחמיר מעצם העובדה שכולם מדברים על זה שבסופו של היום הזכיין שקיים היום יהיה גם מחר.

אורי שנער: אל תצטט אותי, כי זה לא נכון.

שלום שמחון: מה שנאמר פה על-ידי אורי שנער זה שהוא לא משקיע מעבר לנובמבר 2005, אז אל תנסה להוביל את זה לכיוון שלו.

שלום שמחון: אם הוא יידע שהוא הזכיין, הוא ישקיע.

שחר ולנר: ממה שנאמר פה, בנובמבר 2005 מי שיהיה בעל הזיכיון זה שלושת השחקנים בקונסטלציה כזאת או אחרת.

שחר ולנר: אין מתחרה חדש, כך שגם בנובמבר 2005 קשת, רשת או טלעד יצטרכו להפיק הפקה מקורית.

מנשה סמירה: אני רוצה לומר שתיים או שלוש הערות בשם מועצת הרשות השנייה.

מנשה סמירה: ראשית, לגבי מתמודדים חדשים, הדיבורים האלה לא יוסיפו מתמודדים חדשים.

מנשה סמירה: יש ניסיון הזה ליצור ספק אם יהיה או לא יהיה מכרז.

מנשה סמירה: אתה אמרת שכל הזמן יש דלת אחורית.

שלום שמחון: אני רוצה שתתייחס בבקשה לנושא המרכזי שעלה, למטרות שלכם ולהתייחסות של אורי שנער, כי המטרה היתה להניע תחרות בשוק הזה ולא להשביח את המסך.

שלום שמחון: המטרות שהצגתם בהתחלה עסקו בעיקר בהשבחת המסך.

מנשה סמירה: יש גופים שמתעניינים ברמה זו או אחרת.

מנשה סמירה: זה גם תלוי בלוח הזמנים שמפורסם כאן כרגע, ואתו נצא לדרך.

מנשה סמירה: כשנפרסם אותו, הוא אכן יניע את התהליך בצורה משמעותית.

מנשה סמירה: לא צריך היום שנתיים כמו לפני 10 שנים כדי ללכת למכרז, כי יש כבר ניסיון, יש גופים מיומנים ויש בעלי עניין שבהחלט מצפים לראות ולשמוע מה קורה.

מנשה סמירה: כל הכנסת הספקות והשאלות הללו יוצרת סיטואציה כזאת.

מנשה סמירה: אני רוצה שיהיה ברור – ושיושב ראש הוועדה יעמוד מאחורי העניין – שלא פותחים פה שום תהליך ושעניין הרשיונות לא עומד על הדרך, עם כל הכבוד לכל הטיעונים.

מנשה סמירה: הטיל שוגר, מתמודדים.

מנשה סמירה: יש פה עוד עניין מעניין.

מנשה סמירה: המפסידים תמיד שואלים למה עושים מכרז.

מנשה סמירה: המרוויחים גם שואלים למה צריך מכרז.

מנשה סמירה: זה אבסורד.

מנשה סמירה: על מה המכרז?

מנשה סמירה: במכרז יש בהחלט גם עניין של תחרות ובחינת גופים חדשים, אך גם עניין לעשות איזושהי ראורגניזציה בגופים הקיימים, כי אין מקום לשלושה זכיינים במודל הקיים.

מנשה סמירה: המודל הזה גם אבד עליו הכלח ויש לו המון בעיות שאותן לא ננתח כאן.

מנשה סמירה: העניין המסחרי טופל מיסודו.

מנשה סמירה: כל הזמן עלה עניין הפרסומות, המסחריות והתחרות.

מנשה סמירה: יש מקום לרענן את המרכיב הציבורי בערוץ הזה.

מנשה סמירה: זה ערוץ מסחרי-ציבורי, והמשקל הציבורי ישתנה קצת, אני מקווה בדרך קצת יותר מתוחכמת אחרי שלמדנו כמה לקחים.

מנשה סמירה: אנחנו מצטרפים לדברי דידי במלוא מובן המילה לגבי נושא האכיפה וכל ההתנהלות סביב מכרז ערוץ 2.

מנשה סמירה: באשר לדברים שאמר דרור שטרום, בוודאי שהוא צריך להגיד את דברו, אבל אנחנו נשקול את העניין גם מההיבט הענייני, גם מההיבט של הפתיחה וגם מההיבט של מה יקרה אם זה אכן יעמוד או לא יעמוד ואיזה סוג של תחרות אנחנו נרצה לקיים.

מנשה סמירה: מועצת הרשות השנייה עובדת במסגרת חוק.

מנשה סמירה: אנחנו מכבדים את החוקים שאתם מחוקקים, למרות שלגבי חלקם בוודאי הטלנו ספק והתנגדנו לכל מה שקשור לכך.

מנשה סמירה: צריך להבין שהחוק יצר את השינוי ולא מועצת הרשות השנייה.

מנשה סמירה: עכשיו צריך לחזק את האכיפה ואת הרגולציה, כי בכל השימועים שעשינו מרבית הדוברים הסכימו שהחברה שלנו עדיין זקוקה לרגולציה משמעותית בתחום התקשורתי, המסחרי והציבורי, ולכן לתת לזה יד וחיזוק יהיה מאוד משמעותי.

שלום שמחון: הישיבה היום, מטרתה לקבל דיווח ממועצת הרשות השנייה שהמכרז יוצא בלוח הזמנים שנקבע על ידי הכנסת.

שלום שמחון: כמו כן מטרת הישיבה היום לתת תזכורת לממונה שהישיבה הבאה שלנו בנושא של המכרז תתקיים שבוע אחרי חוות הדעת שלו לגבי הסעיפים שקראתי בנושא הזה, ולבדוק האם הוא נערך לעניין.

שלום שמחון: המטרה השלישית של הישיבה היתה גם להעלות השגות לגבי המכרז.

שלום שמחון: אתם צריכים להיות משוחררים לחלוטין בשמיעת פידבקים לגבי מה שקורה.

שלום שמחון: מצד שני, אי אפשר להתעלם מכך שהזכיינים הבאים הם כנראה אותם זכיינים.

שלום שמחון: היה חשוב שהם ישמיעו דעתם גם אם הכנסת אמרה את דברה.

דידי לחמן-מסר: זו אמירה - -

שלום שמחון: זו אמירה מאוד מפורשת, שלמרות העובדה שהכנסת אמרה את דברה זה לא אומר שאנשים מתנדפים.

שלום שמחון: הם לא מתנדפים.

שלום שמחון: יש פה איזון הדדי ופידבקים בין כל הגורמים שמשחקים בעניין הזה.

שלום שמחון: אני נמצא לא מעט שנים בכנסת.

שלום שמחון: אני לא מקבל את הגישה שאחרי שהדברים קורים, אי אפשר לדבר יותר.

שלום שמחון: אין מושג כזה.

שלום שמחון: זה שולחן, שבו בהחלט אפשר להעלות השגות.

שלום שמחון: כל אחד הולך הביתה עם מה שנאמר פה.

שלום שמחון: לא העליתי את עניין הרשיונות במקרה, הוא עלה אצל שר התקשורת.

שלום שמחון: גם אני קורא עיתונים כמו כל אחד אחר, וגם אני מבין את העניין הזה.

שלום שמחון: אם אצלו זה יכול לעלות, בטח שעל שולחנה של ועדת הכלכלה זה גם יכול לעלות.

שלום שמחון: בואו לא נתעלם מזה.

שלום שמחון: גם לא הייתי רוצה שיקרו דברים במקום אחר בלי להתייחס למסגרות אחרות שהם קורים בהן.

שלום שמחון: לכן חשוב שהדברים יהיו על השולחן.

שלום שמחון: יש דבר אחד ברור לחלוטין, שהמכרז הזה כנראה לא משיג – בלי שום קשר, לא בטוח שהרשיונות היו משיגים את זה – תחרות יותר גדולה או מתמודדים חדשים.

שלום שמחון: צריך לומר את זה, וחשוב שהרשות השנייה תיקח את זה בחשבון.

שלום שמחון: היא לא יכולה שלא לקחת בחשבון שהיא נשארת עם אותם שחקנים.

שלום שמחון: אסור להתעלם מזה.

שלום שמחון: אתה לא יכול שלא להתייחס לעובדה שמדובר במישהו שאתה עובד אתו כבר 10 שנים ואתה עומד לעבוד אתו בשנים הבאות.

דידי לחמן-מסר: זאת אמירה מאוד קשה.

שלום שמחון: אם לא תהיה ממשלה אחרת, עד יולי 2005 אני אהיה יושב-ראש הוועדה, ואני אומר פה את הדברים כפי שאני מבין אותם מנקודת המבט הזאת.

דידי לחמן-מסר: לא פלא שלא יבואו מתמודדים.

אתי בנדלר: לא בגלל האמירות האלה לא יבואו או כן יבואו מתמודדים.