ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 213, 2005-02-22 09:00

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

רוני בר-און: הנושא הראשון - ערעורים על החלטת יושב-ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

רוני בר-און: אנחנו מקדמים בברכה את נציגת הנשיאות, חברת הכנסת גילה פינקלשטיין, ומאחלים לך שתצליחי בתפקידך.

רוני בר-און: יש לנו ערעור אחד - ערעורו של חבר הכנסת מיכאל נודלמן, שעניינו ההחלטה להשעות את כל יצוא הנשק הישראלי לגרוזיה.

רוני בר-און: בבקשה, חבר הכנסת נודלמן.

רוני בר-און: וכן הצעה נוספת של חברת הכנסת סולודקין - הרעה ביחסים הדיפלומטיים בין ישראל לרוסיה, עסקת טילים וביטול מכירת הנשק לגרוזיה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שבמצב הנוכחי, שנציגים שלנו ביקרו ברוסיה לקראת ההחלטה שלהם, אנחנו צריכים להגיד להם: אתם עושים אותו הדבר עם העסקה עם סוריה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא יכולים להסכים לזה בלי עסקה שהם לא נותנים נשק לסוריה ואז אנחנו לא נותנים לגרוזיה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזאת חולשה שלנו.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאם משרד החוץ לא רוצה לדבר - אנחנו, חברי הכנסת, צריכים להגיד לדיפלומטים הרוסים ולרוסיה שככה לא נוהגים.

מיכאל נודלמן: אם אתם רוצים שאנחנו לא ניתן נשק לגרוזיה, אתם לא צריכים לתת נשק לסוריה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שעכשיו זה חשוב יותר מכל הנושאים האחרים.

רוני בר-און: העניין ברור לחלוטין.

רוני בר-און: גברתי סגנית היושב-ראש, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו בדרך כלל מאשרים חמישה נושאים, הפעם אישרנו שישה נושאים שאנחנו חושבים שהם מאוד-מאוד דחופים - הנושא של איום על חיי השרים, הירצחו של ראש ממשלת לבנון לשעבר, עובדים זרים הגרים בכלובים, דו"ח על אלימות מינית, תוואי הגדר.

גילה פינקלשטיין: יש הרבה דוברים, ואני חושבת שביום רביעי נישאר כאן עד חצות.

רוני בר-און: אני אבוא ב-11:30 בלילה לראות אם נישאר עד חצות.

רוני בר-און: אם יעברו בדקה את חצות הלילה, גם אני אצא צודק, כי יֵצא שישבו פעם ביום חמישי.

רוני בר-און: ..

רוני בר-און: דעתי כדעתו של חבר הכנסת נודלמן.

רוני בר-און: אני סבור שיש פה לפחות שני נושאים שבהם אושרו הצעות של שני דוברים בלבד - העובדים הזרים והדו"ח השנתי על אלימות מינית, כך שקשה לי להניח שנגיע עד חצות.

רוני בר-און: אנחנו נעבור להצבעה.

רוני בר-און: מי בעד קבלת הערעור ומי נגד?

רוני בר-און: בעד קבלת הערעור - כולם נגד - אין נמנעים - אין הערעור נתקבל.

רוני בר-און: הערעור התקבל פה אחד.

רוני בר-און: אנחנו מאחלים לך, חבר הכנסת נודלמן, ולחברת הכנסת סולודקין בהצלחה, ובעיקר שתצליחו להציל את מערכת היחסים עם גרוזיה.

רוני בר-און: זה חשוב.

רוני בר-און: קביעת זמן מינימלי לרוויזיות ולהתייעצות סיעתית

רוני בר-און: ועדת הכנסת דנה בפנייתו של חבר הכנסת דוד טל להסדיר את הנושאים של רוויזיה.

רוני בר-און: ביום 23 ביולי קיימנו דיון ראשון בהצעה, סוכם לקבל מידע מפרלמנטים שונים.

רוני בר-און: קיבלנו את התחקיר של הממ"מ.

רוני בר-און: ביום 19 באוקטובר שבנו וקיימנו דיון שני בעניין, וסוכם כי תובא הצעה מגובשת כנוהל יושבי-ראש הוועדות לגבי רוויזיות, התייעצויות סיעתיות.

רוני בר-און: חבר הכנסת רשף חן טרח והכין לנו הצעה.

רוני בר-און: עכשיו בפעם הראשונה רואה אותה וקורא אותה.

רוני בר-און: זאת תהיה פנייה מטעם ועדת הכנסת אל יושבי-ראש ועדות הכנסת ואל חברי הכנסת ועניינה דיון מחדש (רוויזיה) והתייעצות סיעתית.

רוני בר-און: "ועדת הכנסת דנה בפנייתו של חבר הכנסת דוד טל להסדיר את הנושאים של רוויזיה (דיון מחדש כלשון סעיף 110 לתקנון הכנסת) והתייעצות סיעתית.

רוני בר-און: ועדת הכנסת מבקשת להבהיר ליושבי-ראש הוועדות ולחברים בהן, כי יש לנהוג בנושאים אלה - קרי רוויזיה והתייעצות סיעתית - בהגינות ובתום לב.

רוני בר-און: משמעות הדבר היא שחבר ועדה אינו צריך לבקש רוויזיה או התייעצות סיעתית למטרות עיכוב הדיון והטרדה בלבד.

רוני בר-און: חבר הכנסת רשאי לבקש זאת, כאשר הוא מאמין שביכולתו לקרוא לחברים שלא נכחו בהצבעה באופן שתוצאות ההצעה ישתנו, או כאשר הוא זקוק להתייעץ עם סיעתו בדבר אופן הצבעתו.

רוני בר-און: כאשר יושב-ראש הוועדה נוכח שבקשת חבר הכנסת נעשתה בתום לב, עליו לנהוג בסבירות ולתת זמן מספיק לשם הזמנת החברים או לקיום ההתייעצות הסיעתית, לפי העניין.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנמק מדוע על אף שראיתי כאן את הנוסח של חבר הכנסת חן אני סבור שאין שום צורך לעשות כל שינוי במצב הקיים.

גדעון סער: בא חבר הכנסת רשף חן ומכניס עקרונות הקיימים במשפט המינהלי, הוא עקרון תום הלב, עקרון הסבירות, ההגינות וכדומה.

גדעון סער: חזקה על יושבי-ראש הוועדות השונים שאלה העקרונות אשר ממילא מדריכים אותם בפעולתם.

גדעון סער: עם זאת, פעמים רבות לכל אחד מאיתנו, בין הוא מהאופוזיציה ובין אם הוא מהקואליציה, יש טענות.

גדעון סער: אני יכול לטעון מדוע אדם מבקש רוויזיה יומיים או שלושה אחרי קיום הדיון, כאשר פתאום הוא מתעשת ולא היה צמוד לדיון כאשר הצלחתי להעביר הצבעה, ומישהו אחר יכול להגיד מדוע במקרה אחר ניתנת רק דקה.

גדעון סער: אנחנו גם לא יכולים לעקר את המשחק הפרלמנטרי באופן מוחלט.

גדעון סער: אנשים מבקשים רוויזיה, למשל כאשר יש תקציב ולפעמים אתה מצביע על עשרות וגם מאות הסתייגויות בלילה אחד בוועדת הכספים.

גדעון סער: זה כלי הנשק של האופוזיציה - היא מבקשת רוויזיה.

גדעון סער: אם אגיד: צריך להיות זמן מינימלי של חמש דקות, לעולם לא אגמור את ליל ההצבעות הזה.

דוד טל: נחריג את ליל ההצבעות הזה.

גדעון סער: אני לא רוצה להחריג, מכיוון שאין רק ליל ההצבעות על התקציב.

גדעון סער: יכול להיות גם היום שבו מאשרים את חוק פינוי-פיצוי וגם עליו היו מאות הסתייגויות.

גדעון סער: רשימת המצבים הפרלמנטריים היא מאוד רחבה, מאוד גדולה, ואנחנו לא יכולים לקבוע סט של עקרונות שנכון לכל מצב נתון.

גדעון סער: אנחנו חייבים לסמוך על ההגינות של אותו יושב-ראש ועדה, בדרך כלל יושבי-ראש הוועדות נוהגים בהגינות ואם אכן התהפך הרוב או אם בעצם נדרשת התייעצות אמיתית, הם מאפשרים את הדבר הזה.

גדעון סער: בסופו של דבר כל כניסה למתחם הזה יכולה לפגוע גם באופוזיציה, כי אם נכנסים ופותחים את כל מערכת הכללים, אתה יכול להגביל אותה.

גדעון סער: בסך הכל, הרבה פעמים רוויזיה היא צודקת כאשר יש פורום רנדומלי שמקבל החלטה בנושא מאוד קריטי, ויש מקרים שהיא סתם טורדנית.

גדעון סער: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציע פשוט לא לשנות ממצב הדברים הקיים.

רוני בר-און: אני לא רואה שאנחנו משנים בקריאה הזאת - -

גדעון סער: בוודאי שאנחנו משנים.

גדעון סער: אני לא מקבל את זה שהוא קובע סט טעמים מוגבל מדוע צריך לבקש רוויזיה ומדוע צריך לבקש התייעצות סיעתית, או שאנחנו באים ואומרים "הגינות ותום לב".

גדעון סער: הגינות ותום לב אלה דברים שקיימים מכוח - -

רוני בר-און: אם אתה יוצא מתוך הנחה שכך ממילא נוהגים, אז מה הבעיה?

גדעון סער: כשיושב-ראש ועדה או אדם פה בבית מפעיל כוח לפי התקנון, אני יוצא מתוך הנחה שהעקרונות חלים על ההתנהגות שלו.

רוני בר-און: ולא ראויים כאן הדברים שתמיד נוהג יושב-ראש הכנסת לצטט את מנהיג הליכוד המנוח, מנחם בגין, שגם המובן מאליו ראוי שייאמר מפעם לפעם?

אהוד יתום: איפה הוא ואיפה אנחנו.

גדעון סער: אל"ף, המובן מאליו צריך שייאמר, אז הנה אמרנו.

גדעון סער: אבל לא חייבים להגיד אותו בתקנון.

גדעון סער: מנחם בגין כאופוזיציונר וכראש ממשלה חי טוב מאוד עם התקנון כפי שאנחנו מכירים אותו בלי פירוט, ובסופו של דבר השאלה אם יש הגינות ותום לב תלויה באנשים ולא תלויה בסעיפים.

רוני בר-און: דווקא בשאלה הזאת שהיא קצת יותר עקרונית, לפחות כפי שהיא מוצגת כאן כרגע, מעניין אותי לשמוע את דעתו של יושב-ראש ועדת האתיקה של הכנסת.

אריה אלדד: אני לא חושב שזה קשור לאתיקה, אבל אם לא מעגנים את זה ממש בתקנון אלא זאת רק קריאה ליושבי-ראש הוועדות, אני לא רואה בזה פסול.

רוני בר-און: נשמע עכשיו את חבר הכנסת רשף חן.

מאיר פרוש: צריך לזכור שחבר הכנסת חן כתב את זה בזמנים הטובים.

מאיר פרוש: ..

רשף חן: ולמרות זאת דעתי לא השתנתה.

רוני בר-און: חזקה עליו שהוא לא משנה את דעתו בשום עניין, לכן הוא עבר מהקואליציה לאופוזיציה.

רשף חן: חבר הכנסת סער, הסכמתי עם כל מה שאמרת עד שהגעת לסוף, כי אני מתקשה להבין איזה פגם או בעיה אתה יכול למצוא בהחלטה.

רוני בר-און: חבר הכנסת סער אומר שהוא לא רוצה להגביל את שיקול הדעת של היושב-ראש.

רוני בר-און: אם לפעמים היושב-ראש, בגלל צרכים קואליציוניים-אופוזיציוניים-פוליטיים, משתמש במכשיר הזה גם כמניפולציה - צר לי לומר את הדברים עלי כתב - הוא אומר:

רוני בר-און: אני לא במצב - -

גדעון סער: אני לא מסכים עם זה.

גדעון סער: למה חבר ועדה שהוא באופוזיציה לא יכול לבקש רוויזיה כדי לעכב את הדיון?

גדעון סער: זכותו לנסות לעכב את הדיון וזכותו של היושב-ראש לא לאפשר זאת.

גדעון סער: זה תפקידו של חבר הכנסת באופוזיציה, מיקי איתן עמד 12 שעות על הדוכן במליאה לצורכי עיכוב הדיון.

גדעון סער: זה לגיטימי.

רשף חן: יש תיאוריה ויש פרקטיקה.

רשף חן: מה שכתוב בהצעה שלי זאת התיאוריה, זה בא ואומר: בעולם מושלם שבו כולם פועלים פשוט כדי לקדם חקיקה יעילה בכנסת, לא מעניין אותם שום דבר אחר, יכולים להתעורר מצבים שצריך להתייעץ עם הסיעה, יכול להתעורר מצב שאתה רוצה לקרוא לאנשים אחרים.

רשף חן: לזה נועד התקנון, על זה חשבו כשניסחו את התקנון וזה מה שכתוב פה, ואת זה צריכים לעשות בתום לב שני הצדדים.

רשף חן: כולנו פה חיים גם בעולם הפרקטיקה.

רשף חן: בעולם הפרקטיקה לפעמים אנחנו משתמשים בתקנון ובכלים שניתנו לנו למטרות מאוד נקיות ויפות כדי לקדם מטרות אחרות, שהן אולי לא בלתי חוקיות אבל הן בוודאי לא הכוונה המקורית שלשמה נכתבו הסעיפים האלה בתקנון.

רשף חן: מה שבעצם נאמר כאן הוא, שכאשר חבר הכנסת משתמש בזה למטרות הלגיטימיות התקנוניות, יושב-ראש הוועדה צריך להשיב באותה מידה ולא לעשות משהו שהוא ניצול מעמדו כיושב-ראש הוועדה.

רשף חן: לעומת זאת, כאשר יושב-ראש הוועדה נוכח - ולא קשה לזהות את זה - שחבר הכנסת בעצם מבקש רוויזיה כדי לבקש רוויזיה, כדי למשוך את הזמן, שאין שום סיכוי לשינוי והוא לא באמת צריך התייעצות, גם הוא יכול לנהוג באותה מידה.

רשף חן: לכן זה לא מעוגן בתקנון, כי את כל מה שאמרתי עכשיו אי אפשר לעגן בתקנון אלא אתה אומר: רבותיי, שני הצדדים צריכים לנהוג בתום הלב.

רשף חן: כאשר הצד היוזם, חבר הכנסת, לא נוהג בתום לב - גם יושב-ראש הוועדה יכול לנהוג באותה מידה.

רוני בר-און: זה סוג של דברים שאתה אף פעם לא יכול להתקיף אותם באמירה כתובה.

רוני בר-און: אפילו אם הייתי משווה את זה לסוג של דיון בבית משפט, הרי לפעמים בקשות דחייה או הפסקה או התנגדויות, חלק מהן זה סוג של מניפולציה והשופט - אם אני יכול לעשות, חס וחלילה, את ההשוואה בין שופט ליושב-ראש ועדה בכנסת, ויסלח לי הפרוטוקול על עזות הפנים שלי שאני משווה בין שני התפקידים האלה - גם השופט יודע להעריך מתי זאת מניפולציה והוא יודע לשחק את המשחק.

רוני בר-און: לפעמים הוא גם נותן למניפולציה לעבוד, כי חשוב לו בשביל ניהול הדיון שגם המניפולציה תעבוד.

רוני בר-און: אני לא יכול להתווכח עם הנייר, אבל בסופו של דבר לטעמי הֵיזקו יהיה גדול מתועלתו, כי אז באמת יתחילו ויכוחים: אבל ועדת הכנסת אמרה שרק אם יש לזה סיכוי ורק אם זאת התייעצות אמיתית.

רוני בר-און: לא הייתי מכניס את הרגליים של יושבי-ראש הוועדות לסד הזה שהנייר הזה, שהוא נייר טוב, עושה להם.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, זה סד?

דוד טל: זה ניסיון הכי מינורי להעלות את הנושאים הללו למסלול ראוי ותקין, ולמנוע שתהיה עריצות ושרירות לב של איזשהו יושב-ראש ועדה.

דוד טל: לצורך העניין, היות וכולנו חברים וכולנו אוהבים איש את רעהו, רוב יושבי-הראש נוהגים כראוי.

דוד טל: דא עקא שיש כאלה שלא נוהגים בהוגנות, ולכן באה ההצעה הזאת; ויש כאלה שלא נוהגים בתום לב, ולכן הגשתי את ההצעה הזאת.

דוד טל: אני נמצא בפוזיציה כזאת שאני מרגיש חלשלוש וקטן, אין לי 30-40 מנדטים שבכוחם לכופף את היושב-ראש או את דעתו בצורה כזאת או אחרת.

דוד טל: אני מדבר כרגע על השכל הישר נטו, משום שלגבי זה אני בטוח שכולם תמימי דעים.

דוד טל: צריך לוודא שדרך ההתנהלות שלנו תהיה ראויה.

דוד טל: אני חושב שדרך ההתנהלות הזאת היא לא ראויה.

דוד טל: כי אם אומר לי יושב-ראש, ולא משנה מי, כשאני מבקש רוויזיה - עוד 15 שניות רוויזיה.

דוד טל: ואם אני מבקש התייעצות סיעתית, הוא אפילו לא נותן לי לזמן לרדת לאגף החדש להביא את חברי לסיעה - זה לא ראוי.

דוד טל: אני מנסה, אדוני היושב-ראש, לתת משהו מידתי סביר, לתת ליושב-ראש לקבוע מתי תהיה הרוויזיה, הרי הוא גם יכול לקבוע שהרוויזיה תהיה בעוד שבוע ימים.

דוד טל: אני לא בא להפקיע ממנו את הסמכות הזאת, אני רק אומר: תן לי את הזמן הסביר להתייעצות סיעתית.

דוד טל: יש לי בסיעה רק שניים חוץ ממני, תן לי זמן להביא שניים, לא להביא ארבעים.

דוד טל: אני צריך פרק זמן של 10 דקות.

דוד טל: אני אומר: לא 10 דקות, תן לי 5 דקות, תן לי 3 דקות, ובלבד שלא תהיה שרירות לב של היושב-ראש.

דוד טל: אני חושב שההצעה של חבר הכנסת חן היא טובה, אבל גם מדבריו של חבר הכנסת סער אני מבין שלא יהיה לזה רוב.

דוד טל: לכן אני אקל גם על חבר הכנסת סער וגם עליך ואמשוך את ההצעה, ואתן לציבור לקבוע אם ועדת הכנסת נהגה נכון כפי שנהגה כשדחתה את זה, או שלא נהגה נכון.

איתן כבל: אין ספק שהנושא של רוויזיות והתייעצות סיעתית הפך להיות כלי לא ענייני, אבל לא רק יושבי-ראש הוועדות אשמים.

רוני בר-און: לא עכברא גנב אלא חורא גנב.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: ברגע שחברי הכנסת הפכו את זה לכלי בשביל לעכב, מעבר לנסיבות הפרלמנטריות שלשמן הכלים האלה נוצרו - -

דוד טל: אז בוא נבטל את זה.

איתן כבל: לא צריך להוריד את זה מהתקנון.

איתן כבל: אני חושב שיש כאן העניין של המידתיות.

דוד טל: צריך להיות עניין של מידתיות.

איתן כבל: אתה גם תודה שכאשר מדובר בנושאים אמיתיים, כשחברי כנסת מבקשים רוויזיה והתייעצות סיעתית, הם לא מקבלים רק 20 שניות.

רוני בר-און: אני חושב שיש לי הצעה טובה.

רוני בר-און: מכיוון שברור לכולנו, גם מניסיון החיים, שאלה דברים שאין להם שיעור, לא בקשר להתנהגות חברי הכנסת וגם לא בקשר להתנהגות יושבי-הראש, ומכיוון שאנחנו לא רוצים לקבוע ולו על הדרך הרכה של הצעת המכתב שאתה הצעת - כדי שלא יהיו ויכוחים על הפרשנות של הדברים הכתובים בו, אנחנו נעביר עותק מפרוטוקול הדיון בנושא בכל שלוש הישיבות לכל יושבי-ראש ועדות הכנסת.

רוני בר-און: שהם יקראו ויבינו מה היו הדעות בוועדת הכנסת, ולמה לא נתקבלה החלטה ומה היה מגוון הדעות בדיון הזה.

רוני בר-און: נחה דעתך, חבר הכנסת טל?

דוד טל: אדוני, אני מושך את הצעתי.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר הכנסת דוד טל מושך את הצעתו.

רוני בר-און: אנחנו פטורים מהצבעה, ואנחנו מודים לך על זה שזיכית אותנו בזכות לקיים את הדיון הזה שהיה חשוב כשלעצמו.

רוני בר-און: שינוי בתקנון הכנסת - התראה על מענה שאילתות

רוני בר-און: אנחנו עוברים לדון בהצעתו של חבר הכנסת אריה אלדד לתיקון התקנון בנושא התראה על מענה שאילתות.

רוני בר-און: זה הדיון הראשון בנושא.

רוני בר-און: חבר הכנסת אלדד, נא להציג את הצעתך.

אריה אלדד: ההצעה באה לנסות לשפר את מעמדו של מוסד השאילתות ההולך ומידרדר.

אריה אלדד: הדברים מוכרים.

אריה אלדד: בסופו של יום עולה שר או סגן שר, היושב-ראש קורא רשימה של שאילתות – לפרוטוקול, לפרוטוקול, לפרוטוקול, לפרוטוקול, הולכים הביתה.

אריה אלדד: פה ושם יש כאלה שנשארים.

אריה אלדד: חלק מהדברים זה מכיוון שחברי הכנסת מתעצלים ולא נשארים עד סוף הדיון, אבל חלק אחר זה בגלל זה שאנחנו יודעים על כך שהשאילתא זוכה – לפעמים אחרי חצי שנה – לקבל תשובה, בבוקרו של אותו יום.

אריה אלדד: אני מציע – אני לא יודע כמה זה ישפר, אבל נראה לי שאין הנזק גדול – שתינתן התראה של שבוע על מועד המענה לשאילתות.

רוני בר-און: שבוע זה כמעט בלתי אפשרי.

אריה אלדד: שלושה ימים.

אריה אלדד: בתחילת השבוע.

רוני בר-און: הטריגר בשבילי להסתכל על זה היה יום ששרת החינוך והתרבות פשוט התפוצצה.

רוני בר-און: הזעיקו אותה והחזיקו אותה פה עד עשר וחצי בלילה, על אפה ועל חמתה, ועל 33 שאילתות לא היה חבר כנסת אחד באולם.

רוני בר-און: היא פשוט עמדה שם במבוכה.

רוני בר-און: אני מניח ששר שמכבד את עצמו בוודאי מתכונן למעמד של תשובה על שאילתות.

רוני בר-און: זאת תמונה שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו.

רוני בר-און: ואז שרת החינוך אמרה משהו לפרוטוקול והיא צילצלה אליי מהדרך נסערת.

אריה אלדד: היא לא הסכימה לתת את התשובות לפרוטוקול.

רוני בר-און: היא צילצלה אליי מהדרך אחוזת כעס ומבוכה, ואמרה: מה קורה פה.

רוני בר-און: השאלה, באמת, אדוני מזכיר הכנסת – אני מבין שזה תיאום עם השרים ואתה לא יודע מתי השרים באים, ולפעמים הם קובעים והם "מבריזים" אחר כך.

רוני בר-און: השאלה באמת אם אי אפשר לתת מנגנון התראה מהסוג הבא – אתה מודיע לחבר הכנסת 48 שעות לפני המועד שבו השאילתא שלו צפויה לקבל מענה מעל הדוכן, וחבר הכנסת מחויב בתוך 24 שעות להשיב לך אם הוא יהיה נוכח באולם, ורק אז הרשימה תיכנס לשר.

רוני בר-און: מי שלא השיב לך תוך 24 שעות או השיב שהוא לא יכול להיות, אתה אומר לשר "זה הולך לפרוטוקול במנגנון שלנו, ואל תעמוד על הדוכן כמו טיפש"; במעמד כזה היושב-ראש נראה כמו טיפש והשר נראה כמו טיפש, והכנסת נראית טיפשה.

רוני בר-און: יכול להיות שבאותו מעמד של 33 שאילתות ששרת החינוך היתה צריכה לענות עליהן, היו אומרים לך, אדוני המזכיר, יש רק 3 או 10 אנשים שיהיו באולם, ואז השרה היתה יודעת לתכנן את הזמן, גם אתה היית יודע לתכנן את הזמן, וכל המחזה המביש הזה היה נחסך מאיתנו.

רוני בר-און: אם אתה יודע לתת פתרון טכני לטכניקה הזאת - -

מאיר פרוש: אם יהיו 10 חברי כנסת, השרה תישאר פה עד 11:30 בלילה.

איתן כבל: אין שום ספק שאנחנו, חברי הכנסת, מגישים שאילתות.

איתן כבל: הסיטואציה ברורה, אני לא רוצה להרחיב.

איתן כבל: אבל אני רוצה לומר גם את הצד השני.

איתן כבל: רוב השרים – ואפשר לבדוק את זה – כשהם נותנים את התשובות, אני כבר לא מדבר על תוכנן, שלעתים זה נראה כמו מצוות אנשים מלומדה, אבל זה דיון אחר.

גדעון סער: הם מקריאים לפרוטוקול.

גדעון סער: אם אתה שואל שאלה נוספת שאלת הבהרה, לא תמיד יש תשובה.

איתן כבל: זה עניין אחר.

רוני בר-און: זאת נקודה להסתכל על מוסד השאילתות.

רוני בר-און: אני כרגע רוצה לטפל בבעיית לוויין.

איתן כבל: בעיית הלוויין היא גדולה.

איתן כבל: כשאני מגיש שאילתא לפני שלושה חודשים, שהיתה רלוונטית – אני מגחך את עצמי לדעת, אני אשאר עד 11:00 בלילה לשמוע שכבר גמרו את השבעה, היתה אזכרה ועוד מעט מועד השנה מגיע.

איתן כבל: עם כל הכבוד, אני הגשתי שאילתא לשרת החינוך, וייאמר לזכותה שהיא יחסית שרה שמשיבה על שאילתות בלוח זמנים סביר.

רוני בר-און: והיא באה בעצמה ולא שולחת את הסגנים.

איתן כבל: אלא מאי?

איתן כבל: המוסד הזה צריך לעבור מן העולם.

אריה אלדד: לכן צריך לשאול שאילתות כמו על שחרור אסירים, שזה תמיד יהיה אקטואלי.

אריה אלדד: ..

רוני בר-און: התפרצת לדלת פתוחה.

רוני בר-און: קודם כל, שחרור אסירים זה ברשימת אותם נושאים לסדר היום שהם כבר בני שנה וחצי בפרוטוקול, וקיבלו אתמול הצעה דחופה לסדר היום בנושא תוואי הגדר שגם עלה לפני שנה וחצי.

איתן כבל: כשהם עונים על השאילתא, זה ששאל אותה כבר שכח אותה.

איתן כבל: רוני בר-און: אדוני מזכיר הכנסת, נשמח לשמוע את דעתך.

אריה האן: ראשית, אנחנו מוכנים להתמודד עם כל הצעה שאנחנו יכולים להודיע.

אריה האן: נמצא את הדרך איך להודיע לכל חברי הכנסת מה המועד של התשובות.

רוני בר-און: אני רוצה שתהיה הודעה גם הלוך וגם חזור.

רוני בר-און: אתה גם מודיע, וגם חבר הכנסת מתחייב להיות באולם אלא אם הוא הודיע אחרת ואז אתה מוריד את זה מסדר היום.

אריה האן: אני רואה שחיה רפאל, שמטפלת לנו בשאילתות, מחייכת כי היא יודעת שאנחנו קודם צריכים שהשרים יודיעו לנו בעוד מועד על המענה לשאילתות.

רוני בר-און: זה לא ידוע לך 48 שעות מראש?

אריה האן: לפעמים אתה יודע מהיום להיום.

קריאה: לוקח להם שלושה חודשים לענות.

רוני בר-און: אז תדבר עם השרים, אדוני המזכיר.

אריה אלדד: לפעמים השר צריך לענות, והשר לא מגיע.

אריה האן: דבר ראשון, אני הולך לדבר עם מזכיר הממשלה, אנחנו משתפים פעולה יפה, ואני אבקש גם את עזרתו.

אריה האן: אם נצליח להביא לפחות לכך שהשרים יודיעו לנו – אנחנו מאוד רוצים לדעת מי יהיה במליאה.

רוני בר-און: אם זה ישים, אחרי שדיברת עם מזכיר הממשלה, אני רוצה לעשות את זה נוהל עבודה לפני שאנחנו מתקנים את התקנון ומשנים סדרי עולם.

רוני בר-און: נעשה את זה נוהל עבודה ונעבוד לפי נוהל העבודה הזה עד סוף המושב הזה והמושב הבא.

רוני בר-און: נראה, אם זה עובד – נשנה את התקנון.

אריה האן: דבר שני, אני מסב את תשומת ליבך שבתקנון אין סנקציות כלפי שרים.

רוני בר-און: לא.

רוני בר-און: הסנקציה תהיה לגבי חבר הכנסת.

אריה האן: אבל קודם כל לגבי תשובות, זה הדבר המרכזי.

אריה האן: כתוב "21 יום, עוד 21 יום, ועוד 7 ימים" ותמו 49 יום, השר לא עונה, ולא עוזר כלום.

אריה האן: אני בדרך כלל מנסה לעשות משהו, אז שלשום כתבתי מכתב ל-8 שרים, הסבתי את תשומת ליבם שהם לא השיבו להרבה שאילתות בזמן, ואני חושב שלפחות לגבי אחד או שניים הסבתי את תשומת הלב שיש שאילתא אחת או שתיים שלא השיבו במשך שנה.

אריה האן: זאת מלחמת עולם שלנו כל הזמן.

אריה האן: יש בעיה, צריך לטפל בזה.

רוני בר-און: האמת היא שאריה זוהר ממזכירות הממשלה הוזמן הנה, הוא אמר שזאת עבודה מנגנון של הכנסת, שזאת עבודה שלך מול מזכיר הכנסת ולכן הוא לא התייצב פה.

אריה האן: אני אדבר היום עם מזכירוּת הממשלה.

רוני בר-און: תדבר איתם, תחזור אלינו עם תשובה.

רוני בר-און: ואם ההצעה שהציע הפורום הזה היא ישימה, נעשה את זה נוהל עבודה, נעבוד לפי נוהל העבודה הזה.

רוני בר-און: אם זה גם יעבוד, נלך הלאה לתיקון תקנון.

אריה אלדד: תודה רבה.

רוני בר-און: אני מבין שבעניין הזה נחה דעתך.

רוני בר-און: קביעת ועדה לדיון בפרק י"ג, סעיף 60, להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004

רוני בר-און: הסעיף הבא והאחרון, קביעת ועדה לדיון בפרק י"ג, סעיף 60, להצעת חוק המדיניות הכלכלית, ועניינו הגבלים עסקיים בנושא חקלאות.

גדעון סער: אני מציע, משום שמדובר בנושא החקלאות, שהנושא יידון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

רוני בר-און: אני מבין שאין הצעה אחרת.

רוני בר-און: מי בעד ועדת הכלכלה, מי נגד ומי נמנע?

רוני בר-און: הצבעה בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה - כולם נגד - אין נמנעים - אין ההצעה להעביר את פרק י"ג, סעיף 60, להצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה-2004, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

רוני בר-און: פה אחד קבענו שזה עובר לוועדת הכלכלה.

רוני בר-און: תודה רבה לכם, חברים.

רוני בר-און: הישיבה נעולה.