ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 3, 2003-11-02 12:00

רשף חן: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רשף חן: אנו מתחילים עם סעיף 14(א) הנוכחי.

רשף חן: למה שיושמט "בתקנות"?

ארבל אסטרחן: כתוב בסמכויות הוועדות הרגילות, שזה בנוסף לכל סמכות ותפקיד שנקבעו לכך בחוק.

ארבל אסטרחן: זה נמצא בסעיף 29 בעמוד 13, כך שלא צריך להוסיף משהו שיש דינים שמפנים.

ארבל אסטרחן: כשזה תקדים בתקנות הטעונות אישור, כתוב בדין עצמו – 'השר באישור כך וכך התקין תקנות'.

רשף חן: גם דיון בהצעות חוק לא נובע מתקנון הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה נובע מתקנון הכנסת.

ארבל אסטרחן: הרי אין חוק יסוד: החקיקה, כידוע.

רשף חן: אני לא מבין את ההיגיון בהשמטה הזאת.

רשף חן: זה יוצר בלבול.

ארבל אסטרחן: הורידו רק "תקנות הטעונות אישור הוועדה", וזאת הסיבה – בנוסח של יצחק לוי אומרים: "הושמט...

ארבל אסטרחן: שכן בסעיף הקודם נקבע כי תחומי ענייניהן של הוועדות כולל כל סמכות.

ארבל אסטרחן: ..".

רשף חן: אתה רואה את ההיגיון בזה, רוני?

רשף חן: הם השמיטו את "בתקנות הטעונות אישור הוועדה או התייעצות עמה", שזה בעצם עיקר העבודה, בנימוק ש'זה סמכות קבועה בחוק – בחוק כתוב "השר יתקין באיזו התייעצות עם הוועדה או אישור הוועדה", אז לא צריך לכתוב את זה פה'.

רוני בר-און: מה לגבי החוקים שטרם נקבעה התוספת הזאת?

רשף חן: אני לא מבין למה לעשות את השינוי הזה בכלל.

רשף חן: זה הרי לא מזיק.

רשף חן: זה גם מתאר יותר נכון את המצב.

רשף חן: זה תיאור נכון של מה הוועדה עושה.

ארבל אסטרחן: טוב, אז אני אחזיר את זה.

ארבל אסטרחן: כלומר רק יורד בקשות של תושבים שהוגשו לכנסת.

רשף חן: יש הוועדה לפניות הציבור.

רשף חן: זאת ועדה סטטוטורית?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: היא היתה בעבר ועדת משנה, עכשיו היא ועדה מיוחדת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היא היתה תמיד ועדת משנה של ועדת הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אקח דבר שהיה בשבוע שעבר; ועדת חוקה חוק ומשפט התחילה לטפל בנושא מסוים מיוזמתה, הנושא עלה גם כהצעה לסדר יום במליאה, והמליאה החליטה שלא דנים – לא מליאה, לא ועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה יכול להיות בכל ועדה אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא מה המשמעות של דיון בוועדה מול דבר שכן או לא עובר מהמליאה, ומה המשמעות כשהמליאה מחליטה שנושא מסוים לא צריך להיות נידון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הבדל בין דבר שנידון בוועדה בלי שזה עובר מהמליאה, וכן מהמליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מהמליאה זה מסקנות, המלצות וכיוצא באלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא אם אתם רוצים להתייחס לדבר הזה.

רוני בר-און: לא.

רשף חן: קודם כל, כי אנחנו כרגע בשלב שלא עושים את זה.

רשף חן: לגופו של עניין, אני לא חושב שיש לזה את המשמעות הזאת.

רשף חן: למליאה יש היכולת להורות לקיים דיון, וליושב-ראש יש הסמכות שלו לקיים דיון, אם הוא רוצה.

רשף חן: זה לא הוראה לא לקיים דיון.

רשף חן: הרי בסך-הכל ההחלטה שם היא להסיר מסדר היום של המליאה.

רשף חן: זאת החלטה פורמלית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, גם ועדה.

רשף חן: אין הצעה לוועדה.

רשף חן: אני כמציע לא יכול להציע ועדה.

רוני בר-און: יש החלטת מליאה לא לקיים דיון בוועדה, בעוד שיש ועדה שמקיימת דיון בעניין.

רוני בר-און: מערכתית, זה נראה לא נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה המשמעות של הצבעה במליאה, שאומרת 'אנחנו מחליטים לא לדון בזה בשום מסגרת שהיא'?

רוני בר-און: הפתרון יכול לבוא מכיוון אחר.

רוני בר-און: במקום לדחוף את זה מהצד הזה של המקל, אפשר לדחוף את זה מהצד האחר של המקל; כאשר מתקיים דיון במליאה, וכאשר מסכמים אותו, אומר מזכיר הכנסת 'האפשרות לקבל החלטה שזה לא יידון בוועדה לא קיימת בהצבעה הזאת, כי כבר התחילו לדון'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה נכון למקרה הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה אתה עושה במקרה שיש הצעה לסדר יום, יושב-ראש ועדה חיכה, אמר 'נראה מה יחליטו', ואחרי זה הוא אומר 'אתם החלטתם לא מליאה ולא ועדה – בשבוע הבא אני מקיים דיון ביוזמתי'?

רוני בר-און: זאת שאלה מבנית, וזה דורש עיון, לרבות התייחסות – מה קורה בפרלמנטים אחרים בנושא הזה, לרבות חוות דעת נציג האבות המייסדים, שמכהן בתפקיד יושב-ראש ועדת הכנסת.

רוני בר-און: זה מה שנקרא התנגשות סמכויות.

רשף חן: שימי בירוק הערה, לבחון סמכות ועדה לדון בעניין שהמליאה החליטה לא להעבירו לדיון בוועדה.

רוני בר-און: תהיה פה צעקה גדולה, כמובן, כי זה פוגע בסמכויות היושב-ראש.

רשף חן: סעיף (ב); שיניתם את "המבוקשים" ל"מבוקשות".

רוני בר-און: מה דעתך על הנוסח "הוועדה, באמצעות יושב-ראש הוועדה או על-פי החלטת הוועדה, רשאית לדרוש..."?

רשף חן: בסדר גמור.

רוני בר-און: ואז אפשר לוותר על ההערה, ורק להראות מראה מקום.

רשף חן: לא צריך גם מראה מקום.

רשף חן: ברגע שזה כתוב בתקנון, זה גובר על כל דבר.

ארבל אסטרחן: גם בקובץ הכחול, למשל, שהוא חוקים ממש, יש המון כוכביות, שאנו מפנים.

רוני בר-און: זה פרשנות.

רוני בר-און: עכשיו הכל ברור.

רוני בר-און: מה ההערה פה מוסיפה לתוספת שהוספנו?

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת, אבל אם יום אחד אני אצטרך לכתוב חוות דעת- -

רוני בר-און: אז תשמרי לך את זה במאגר הנתונים שלך.

רשף חן: זה לא טקסט עזר למחלקה המשפטית.

רשף חן: זה תקנון הכנסת.

רשף חן: יכול להיות שצריך להיות בנוסף לזה טקסט עזר, שהמחלקה המשפטית מחזיקה לעצמה לגבי כל ההיסטוריות, שינויי החקיקה וכו'.

רשף חן: זה ספר חוקים.

ארבל אסטרחן: באותה מידה אתה יכול להגיד שגם זה ספר חוקים, ויש פה המון הערות.

רוני בר-און: ההערה אפשרה לאנשים להבין מה ההגדרה של ועדה.

רוני בר-און: היום הגדרנו את זה ב"רחל בתך הקטנה", לא צריך יותר את פסק הדין.

רשף חן: אני בפירוש רוצה שיהיה פה מינימום של הערות.

רשף חן: זה אמור להיראות כמו ספר חוקים, לא כמו ספר עבודה.

רשף חן: נעבור לוועדת משנה.

רשף חן: זה זהה לחלוטין.

רשף חן: לגבי הכוכביות- -

ארבל אסטרחן: יום אחד תישאל שאלה, נצטרך לדעת שקיימים תקדימים- -

רוני בר-און: בשביל זה יושב פה היועץ המשפטי.

רוני בר-און: 90% מהאנשים שיושבים פה - זה שהם רואים את זה כתוב, לא מוסיף להם הרבה.

רשף חן: למה לא נוסיף סעיף פה בהמשך, שאומר "לא תוקם ועדת משנה בעניין המסור לתחום אחריותה של ועדה אחרת מוועדות הכנסת", שזה, בעצם, ההערה הזאת?

ארבל אסטרחן: ברור שלוועדת משנה יכולות להיות רק הסמכויות של הוועדה הקבועה.

ארבל אסטרחן: זה כאילו ברור, אבל מה שקרה הוא שוועדת הכספים בפועל הקימה המון ועדות משנה, כאילו ברור שזה לא בסדר.

רשף חן: השאלה היא אם צריך פה את ההערה.

רוני בר-און: מחלות הילדות של חוק ההסדרים.

ארבל אסטרחן: האם ברור שוועדת משנה לא יכולה לחוקק?

רשף חן: למה ועדת משנה לא יכולה לחוקק?

ארבל אסטרחן: היא יכולה לדון בהצעת חוק- -

רשף חן: לי היום הסבירו בוועדת משנה לענייני חברות, שאם שני שלישים מהוועדה מסמיכים את ועדת המשנה, היא כן יכולה לבוא במקום המליאה.

ארבל אסטרחן: היא לעולם לא מכינה הצעת חוק לקריאה שנייה-שלישית.

רשף חן: אז מה המשמעות של העברת סמכויותיה?

ארבל אסטרחן: שאלתי את היועצים אצלנו בשבוע שעבר, וכולם אמרו לי שחקיקה זה עניין כל-כך חשוב ורציני, ואם, למשל, היא לא יכולה להעביר סמכות לאשר תקנות, שזה סמכות שיוחדה בחוק, על אחת כמה וכמה שהיא לא יכולה להעביר סמכות, לאשר חוק.

ארבל אסטרחן: מעולם לא היה מקרה שוועדת משנה העלתה חוק לקריאה שנייה-שלישית.

ארבל אסטרחן: למשל, חוק החברות נדון כולו בוועדת משנה של ועדת חוקה, אבל אחר-כך מליאת הוועדה אישרה את זה.

רשף חן: זה נראה לי הגיוני לחלוטין, אבל אם זו הפרקטיקה, בוועדת חוקה היום ממש לא יודעים אותה.

רשף חן: אז צריך להעביר את סמכויותיה למעט מה?

ארבל אסטרחן: שאלתי את האנשים אצלנו, והם אמרו שזה ברור ושלא צריך להגיד את זה, אבל אני לא משוכנעת שזה ברור מהנוסח.

רשף חן: זה לא ברור, וזה צריך להיות ברור.

רשף חן: ננסח את זה "פרט לסמכויות שיוחדו לה בחוק".

ארבל אסטרחן: שזה, למשל, תקנות.

ארבל אסטרחן: אם כתוב "תקנות באישור ועדת הכלכלה", היא לא יכולה להעביר לוועדת משנה, שתאשר את התקנות.

רשף חן: מזה זה נובע.

רשף חן: באיזה חוק כתוב "סמכות החקיקה"?

ארבל אסטרחן: הרי אמרנו לפני רגע "תפקידי ועדה קבועה, דיון בהצעות חוק".

רשף חן: גם הסמכות לדון היא מכוח התקנות.

רוני בר-און: ההערה שלך לא טובה.

רוני בר-און: אם תכתוב פה "פרט לסמכויות שעניינן חקיקה ו/או שיוחדו להם בחוק", יגידו לך 'אתה שולח אותנו לוועדת משנה כדי לדון ולהתלבט, ואנחנו בעצם עושים כלום?'.

רוני בר-און: לכן הנוהג שהתפתח הוא שוועדת המשנה מכינה את הכל, ומביאה את זה לוועדה הקבועה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-95% מהמקרים, מה שוועדת המשנה מביאה למליאת הוועדה גם עובר אישור אוטומטי.

רשף חן: למה לא להוסיף "פרט לסמכות להעביר חוק לקריאה במליאה ולסמכויות שיוחדו"?

רוני בר-און: למה לך?

רוני בר-און: מה זה נקרא "להעביר"?

רשף חן: "להעביר" זה להחליט שאנחנו מעלים את זה למליאה לדיון.

ארבל אסטרחן: לאשר חוק.

רשף חן: המטרה שלנו היא שהניסוח יהיה ברור.

רשף חן: אז זה פרט לסמכות לאשר חוק לקריאה במליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בסעיף 123(א) כתוב: "סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת החוק, תחזירה לכנסת".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת אומרת שהדבר הזה, שמופיע בסעיף 123, ניתן רק לוועדה.

ארבל אסטרחן: אבל פה כתוב שהיא יכולה להעביר את סמכויותיה כולן או מקצתן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעט 123.

ארבל אסטרחן: 123 זה לשנייה-שלישית.

ארבל אסטרחן: אנחנו רוצים גם לראשונה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז תצרפי גם את אותו סעיף במקביל של קריאה ראשונה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר לדון – כן, אך להביא את זה למליאה – לא.

רשף חן: כתוב "פרט לסמכות להחזיר חוק לקריאה במליאה"; "סיימה ועדה, תחזירה לכנסת בקריאה שנייה.

רשף חן: ..

רשף חן: או תציע לכנסת להסירה מסדר היום".

רוני בר-און: כלומר, זה חייב לעבור פה.

רשף חן: כך אומרים לי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך למצוא איזה נוסח, שאומר שוועדת המשנה יכולה לעשות הכל, פרט לשני ההליכים האלה.

רשף חן: לדעתי, זה לא צריך להיות בהפניה לסעיפים, אלא בניסוח במילים.

ארבל אסטרחן: אני אנסח את זה, כך שזה יהיה פרט להחזרת הצעת החוק לדיון במליאה או הצעה להסיר.

רשף חן: ואז כל השאר כבר בפנים, החלטנו פשוט לוותר על הכוכבית הרביעית.

רוני בר-און: לגבי 31(ב), למה צריך "בשעת הקמתה של ועדת המשנה"?

רוני בר-און: נמחוק את זה.

רשף חן: (ג) מקביל ל-(ב).

רשף חן: יש ועדות משנה שדנות בחקיקה והישיבות שלהן חסויות?

ארבל אסטרחן: הישיבות יכולות להיות חסויות.

רשף חן: ואז להחלטות שלנו, בהנחה שהן בחקיקה, אין ליתר החברים סמכות להסתייגות?

רשף חן: איך יכול להיות שאין להם זכות להסתייג?

רוני בר-און: אני שואל להפך; הרי אם היא עוסקת בחקיקה, וזה יבוא הנה מחדש, איך זה יהיה חסוי?

ארבל אסטרחן: זה סעיף ותיק.

ארבל אסטרחן: אני לא כל-כך יודעת מה הכוונה שלו.

רוני בר-און: תבדקי את זה.

רשף חן: נראה לי שמי שניסח את זה חשב שוועדת משנה כן יכולה לעשות הליך ישיר.

רוני בר-און: לא יכול להיות שתהליך של חקיקה יישאר חסוי, בסופו של דבר.

ארבל אסטרחן: יצחק לוי גם לא כתבו הערה על הסעיף הזה.

רשף חן: בואו נניח שהישיבות חסויות.

רשף חן: עדיין זכות הסתייגות יש?

רוני בר-און: למה אנחנו צריכים את זה פה?

רוני בר-און: כחבר ועדה, כשזה יבוא הנה לאישור, עוד פעם תהיה לו הסתייגות, נכון?

ארבל אסטרחן: כן.

רוני בר-און: אז תמחקי את (ג).

רוני בר-און: הוא חבר בוועדת המשנה, הוא מסתייג בוועדת המשנה, ויש לו אחר-כך זכות להסתייגות חוזרת, אם דעתו לא מתקבלת המליאה של הוועדה.

רוני בר-און: ומי שלא היה בוועדת המשנה, ממילא תופס אותה בסיבוב.

רשף חן: זה יכול להתייחס לאחד משניים; או שזה מתייחס למצב שבו ועדת המשנה היא מחוקקת ישירה – דבר שפסלנו אותו, או שזה מתייחס להסתייגות לא מתוכן חוק, אלא מהחלטה או המלצה.

רוני בר-און: מה זה משנה?

רוני בר-און: יש לו תמיד הזמן לעשות את זה במליאת הוועדה.

רשף חן: נכון, אין בזה טעם.

רשף חן: צריך להשמיט את סעיף (ג).

רשף חן: אנו עוברים לסעיף ועדה משותפת.

ארבל אסטרחן: 32(א) זהה, חוץ מהתוספת של "תוך נקיבת שמות חבריה".

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא שכשמקימים את הוועדה, יגידו כבר מי החברים שלה, ולא לעשות את זה הליך נמשך.

רשף חן: הפרקטיקה זה לא כך.

רשף חן: הפרקטיקה זה כשמקימים את הוועדה- -

רוני בר-און: כדאי לחזור לנוסח הנוכחי.

רוני בר-און: זה מנוסח הפתרונות שכולם שמחים לקבל.

רוני בר-און: אחרי שמתקוטטים, קובעים ועדה משותפת, ו'שמות תספקו לנו'.

רוני בר-און: אם עוד תעצור את הקטטה ותגיד 'תביאו שמות', אתה לא פותר את הקטטה.

ארבל אסטרחן: כתוב "שתי ועדות".

ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת אני זוכרת לפחות מקרה אחד, שרצו להקים ועדה משלוש ועדות, לא היו יכולים להקים ועדה משותפת, ולכן הקימו ועדה מיוחדת.

ארבל אסטרחן: השאלה היא אם רוצים להגביל את זה לשתי ועדות בלבד.

רשף חן: נרשום: "למספר ועדות".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מכיר לפחות מקרה אחד באופן אישי של ועדה שהיתה משותפת לוועדות הכלכלה, כספים וחוץ וביטחון לעניין תוכנית תעלת הימים.

רשף חן: אני חושב שהניסוח צריך להיות "למספר ועדות" – כלומר כל דבר שהוא יותר מאחד, מוחקים את "תוך נקיבת שמות חבריה", ובסוף "מספר חברים שווה מכל אחת מהוועדות".

רשף חן: (ב) זהה, וזה בסדר.

רוני בר-און: אבל עוד לא נפטרנו מהצורך לנקוב שמות.

ארבל אסטרחן: ברור שזה גם שמי, אבל כל מה שאומרים זה שזה לא חייב להיות במהלך אחד.

ארבל אסטרחן: אם רק כתוב "תורכב ועדה משותפת", לא ברור שהוועדה על הרכבה צריך להיות על-ידי ועדת כנסת?

רוני בר-און: לא.

ארבל אסטרחן: אתה רוצה להוסיף אחרי (א) "ועדת הכנסת תקבע את הרכב הוועדה המשותפת"?

רשף חן: לא, אין צורך.

רשף חן: למעשה, אם צריך להוסיף משהו, אז שכל אחת מהוועדות תמנה את נציגיה.

רשף חן: זה הדבר שאמור להיות.

רשף חן: זה גם מה שקורה בפרקטיקה, לפחות מאז שאני פה.

רשף חן: אני חושב שצריך להוסיף פסקה בסוף, שאומרת "כל אחת מהוועדות תודיע ליושב-ראש ועדת הכנסת את שמות החברים מטעמה", ובלי מועד, כדי להשאיר את זה פתוח.

רשף חן: הלא יושב-ראש ועדת הכנסת הוא זה שמודיע על ההרכב.

ארבל אסטרחן: רוצים עוד פעם אישור של ועדת הכנסת גם בשמות?

רשף חן: לא.

רשף חן: לדעתי, זה החלטה של הוועדות, לא של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: אבל הוא צריך להודיע את זה לכנסת?

ארבל אסטרחן: למליאה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריכה להיות כל הפרוצדורה כדת וכדין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למעשה, המליאה צריכה לאשר את הרכב הוועדה.

ארבל אסטרחן: פה נתנו סמכות לוועדת הכנסת להקים ועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה ועדה לכל דבר ועניין.

ארבל אסטרחן: אבל כתוב: "החליטה הכנסת או ועדת הכנסת".

ארבל אסטרחן: פה כאילו לא צריך אישור של המליאה.

ארבל אסטרחן: כשזה ועדה רגילה, צריך אישור של המליאה להרכב.

ארבל אסטרחן: בוועדה מיוחדת אותו דבר, שם כתוב "הכנסת תבחר".

ארבל אסטרחן: ואילו פה מאפשרים גם לוועדת הכנסת.

רשף חן: כי כאן זה לא באמת דומה לוועדה מיוחדת.

רשף חן: זה הבאת הצעת חוק או נושא של הצעה לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועדה לעניין מיוחד דינה כדין ועדה קבועה לכל דבר, פרט לתקופת כהונתה.

רשף חן: קודם כל, זאת ועדה משותפת.

רשף חן: אבל הרי הקמתי אותה למטרה מאוד מוגדרת – חוק אחד או הצעה לסדר אחת.

ארבל אסטרחן: בוועדות קבועות כתבנו שהכנסת תחליט על ההרכב הסיעתי.

ארבל אסטרחן: פה זה לא יקרה, כי כל ועדה מודיעה- -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הולכים גם לוועדות וגם לסיעות- -

רשף חן: אולי עשינו פה בעיה.

רשף חן: אם אנו אומרים שכל ועדה תקבע את הנציגים שלה, תיאורטית הקואליציה תשלח רק את נציגי הקואליציה משתי הוועדות.

רשף חן: יכול להיות שכן ועדת הכנסת היא זאת שצריכה- -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי, זה תחת הדבר הכללי, שאומר שהנציגות בוועדות תהיה- -

רשף חן: אז אפשר להשאיר.

רשף חן: זה רק לוועדת הכנסת, זה לא קבוע לגבי כל הוועדות?

ארבל אסטרחן: כתוב: "הכנסת תחליט על ההרכב הסיעתי של הוועדות הקבועות באופן יחסי ככל האפשר לגודל הסיעות".

רוני בר-און: כשיש לך 15 חברים בוועדה, אתה לא יכול לתת ייצוג לכל סיעות הכנסת.

רשף חן: בואו נשאיר את זה כך.

ארבל אסטרחן: פה הכנסת לא תאשר כלום, רק מביאים לידיעתה.

רשף חן: זה בסך-הכל החלטה של ועדת הכנסת, לאיזה ועדה זה יילך.

רשף חן: הרי הכנסת כבר החליטה לשלוח את זה.

ארבל אסטרחן: כלומר "כל אחת מהוועדות תודיע את השמות ליושב-ראש ועדת הכנסת, והוא יודיע לכנסת".

רוני בר-און: ב-32(ב) נמחוק את "אותה", נשפר את העברית.

רשף חן: יש כאן את ההערה, שאומרת שיושב-ראש ועדה אחת לא יזמין באופן ישיר חברי ועדות אחרות.

רשף חן: זאת הערת שוליים בתקנון הקיים, כוכבית 2.

רשף חן: זה נמצא כרגע ב-(א), נראה לי שזה יותר שייך ל-(ב).

רוני בר-און: לא, זה לא יושב-ראש ועדה משותפת.

רוני בר-און: זה יושב-ראש ועדה אחת מבין המשתתפות בוועדה המשותפת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שזאת היתה הנקודה, שיושב-ראש ועדה לא יגיד 'שמע, הנושא הזה הוא גם חינוך, אז בואו נביא שלושה מוועדת חינוך, ונזמין אותם ישירות אלינו'.

רשף חן: אומרים 'זאת הדרך היחידה שבה יכול להיות מצב שיושבים יחד'.

רשף חן: אז אפשר לוותר על זה בכלל.

רשף חן: (ג).

רשף חן: חיקוקים זה תמיד רק 2?

רשף חן: לא יכול להיות יותר מ-2?

רשף חן: אפשר להוריד את "2", ולרשום "מספר".

ארבל אסטרחן: יש להעלות כוכבית, והורדנו שוב "2".

רשף חן: (ה) נשאר זהה?

רשף חן: כלומר יש שני מסלולים; אחד הוא דרך ועדת הכנסת , השני הוא בהסכמה.

רשף חן: אין מסלול עוקף, שבו אני פשוט מזמין נציגים.

רוני בר-און: אז כן אפשר לעשות ועדה משותפת, בלי להזדקק לוועדת הכנסת?

ארבל אסטרחן: בהסכמה בין הוועדות.

רוני בר-און: תורידו את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש לך מסלול כתוב, מה זה ועדה משותפת- -

רוני בר-און: זה עניין של חוסר-אחידות.

רוני בר-און: ירצו שניים לנטרל מישהו שלישי, אתה מבין?

רוני בר-און: אפשר למחוק את כל (ה).

רשף חן: אני מקבל את זה, תכתבי את זה בסגול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה אומר 'אני אזמין את כל ועדת חוקה אליי לדיון'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למי אתה פונה?

רוני בר-און: זה לא המקום פה, זה לא בוועדות.

רוני בר-און: ישיבה משותפת זה לא ועדה.

רוני בר-און: בעבודת הוועדות להכניס: 'לא יפנה יושב-ראש ועדה פלונית לחברי ועדה אלמונית שלא על דעת היושב-ראש'.

רוני בר-און: הוא לא יכול להזמין את כל העולם אליו לישיבה.

רוני בר-און: ל-(ה) בכלל אין מקום.

רשף חן: סעיף 33, ועדה לעניין מסוים; זה אינפורמטיבי, וצריך להישאר.

רוני בר-און: למה?

רשף חן: כדי שכשאתה קורא את התקנון, תוכל לדעת אילו ועדות היו כשהדפיסו את התקנון.

רשף חן: זה בעצם תוספת על-פי התקנון לוועדות הסטטוטוריות.

רשף חן: זה לא מזיק.

רשף חן: אתה לא רוצה את זה בתקנון, והאינפורמציה דרושה.

רוני בר-און: אז אני רוצה לרדת בכלל מהוועדה לעניין מסוים.

רוני בר-און: אני רוצה שזה יהיה במסגרת ועדות משנה או במסגרת ועדות משותפות.

רוני בר-און: התחולה – מהכנסת ה-17.

רשף חן: בסדר.

ארבל אסטרחן: סעיף 34 הוא חדש, הוא בא מועדת יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: לוועדת הפירושים מוקדש סעיף היום בתקנון, אבל לא בפרק הוועדות.

רוני בר-און: מי שהחליט לקרוא לה "ועדת הפירושים", עשה טעות.

רוני בר-און: היה צריך למצוא לה שם אחר.

רשף חן: את יכולה לכתוב כאן "ועדת פירושים המורכבת מיושב-ראש הכנסת ושמונה חברי כנסת.

רשף חן: ..".

ארבל אסטרחן: ולא להשאיר את הסעיף של ועדת הפירושים בסוף, בפרק של פירוש התקנון?

רשף חן: לא להשאיר את הסיפא שלו.

רשף חן: יהיה "לערער על הפירוש שניתן בפני ועדת הפירושים".

רשף חן: המשמעות של ועדת הפירושים תהיה בפרק של הוועדות.

רשף חן: נראה לי שזה מה שצריך להיות.

רשף חן: אם כך, את רושמת פה את ועדת הפירושים.

ארבל אסטרחן: ופה גם להגיד מה התפקיד של ועדת הפירושים?

רשף חן: לא.

רשף חן: מה עם ועדת האתיקה?

ארבל אסטרחן: ועדת האתיקה היא מכוח חוק החסינות.

רשף חן: מה הרכבה?

ארבל אסטרחן: ארבעה חברי כנסת שבוחר יושב-ראש הכנסת.

רשף חן: אז תכתבי גם פה.

ארבל אסטרחן: זה לחזור על החוק.

רשף חן: בסדר, אפשר לוותר על זה.

רשף חן: אבל (ב) הוא מיותר, כי אם הסמכויות שלהם קבועות בחוק, הן קבועות בחוק, ואם הן קבועות בתקנון, זה מבלבל.

ארבל אסטרחן: אז (ב) ירד, ו-(א) ירד כסימן, אין (א).

ארבל אסטרחן: זה יהיה "...

ארבל אסטרחן: שייבחרו על-ידי ועדת הכנסת, וועדת האתיקה כאמור בסעיף 13(ד) לחוק החסינות".

רשף חן: סיעות.

ארבל אסטרחן: סעיף 35 הוא קצת שונה, והוא גם קצת בעייתי מבחינת היישום.

ארבל אסטרחן: "שינוי", למשל, נקראה "מפלגת החילונים" ועוד משהו.

רשף חן: נכון, וזה גם לא שם המפלגה, שזה בכלל תופעה מעצבנת מאוד, לטעמי.

רשף חן: שם הרשימה היה שונה משפ המפלגה.

ארבל אסטרחן: מה שכתוב פה זה שיהיה כשמה של הרשימה, אבל בפועל בכנסת קוראים לזה שינוי.

רשף חן: אני חושב שצריך להכניס פה סעיף שמאפשר לסיעה להודיע על שם אחר, אם היא רוצה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "העבודה-מימד בראשות מצנע".

רשף חן: זה מגוחך.

רוני בר-און: אתה יודע איזו בעיה תהיה לך אחר-כך, במקרה של פיצולים ומיזוגים?

רוני בר-און: תאר לך שהעבודה היום, בעקבות הסכמי ז'נבה, מתפצלת, ואתה אישרת ל"עבודה מימד בראשות מצנע" לקרוא לעצמה "עבודה בראשות מצנע", כשמדובר ביולי תמיר, בורג- -

רשף חן: לא יאשרו להם את זה, כי זה מטעה, כפי שלא יאשרו מפלגה בשם "הליכוד הנחמד" או "הליכוד 2".

ארבל אסטרחן: האם צריך בתחילת הכנסת לומר 'יש לכם 20 יום להודיע לנו מה השם שאתם רוצים לעצמכם'?

רשף חן: לא, ההנחה היא שאתה נכנס לפה עם השם שהבאת מהבחירות.

ארבל אסטרחן: כי בפועל זה לא קרה בכלל.

ארבל אסטרחן: לחד"ש יש שם של איזה ארבע שורות.

רשף חן: בוועדת הבחירות משתמשים בשם הארוך.

ארבל אסטרחן: אבל לא בכנסת – בפרוטוקולים, למשל.

רשף חן: זה דווקא רעיון טוב, לאפשר עד לאיזה שלב של הרכב הוועדות או שלב מאוד תחילי, להודיע על שם מקוצר, או איזה שם שאתה רוצה.

רשף חן: כל מה שאנחנו עושים עכשיו צריך להיות סגול.

ארבל אסטרחן: האם זה ברירת מחדל, והם רשאים להודיע משהו אחר, או שהם בכל מקרה חייבים להודיע?

רשף חן: לא.

רשף חן: לדעתי, ברירת מחדל, והם רשאים להודיע.

ארבל אסטרחן: בסדר, אז "שמה של סיעה יהא כשמה של רשימת המועמדים" – את זה אנחנו משאירים, "אלא אם כן הודיעה הסיעה ליושב-ראש הכנסת על שם אחר, וקיבלה את אישור ועדת הכנסת".

ארבל אסטרחן: (ג) מאפשר שינוי שם של סיעה בכל שלב.

רשף חן: אז תוך 15 יום מיום כינון הכנסת.

רשף חן: זה בסגול.

רשף חן: נקרא את (ב).

ארבל אסטרחן: יש הוראה בחוק הבחירות לכנסת, שאומרת שבסיעה שבה חלוקים חבריה בשאלה מי מייצג את הסיעה - אותו רציונל מובא לכאן.

רשף חן: בסדר, וזה בא במקום (א).

רוני בר-און: צריך להבהיר ב-(ג) שזה שינוי רק לאחר שנתקבלה הודעה של ה-15 יום.

רשף חן: כן, שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף קטן (א).

רוני בר-און: לאחר שניתנה הודעה כאמור- -

ארבל אסטרחן: יכולה גם לא להינתן.

ארבל אסטרחן: אם לא ניתנה הודעה ב-15 יום, משתמשים בשם שהיה ברשימה.

רוני בר-און: ואז זה שינוי.

רשף חן: אם כך, "שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף קטן (א)".

רשף חן: מענה של סיעה.

רשף חן: למי שולחים הודעות לסיעה?

רשף חן: יש לנו יושבי-ראש בסיעות, יש לנו מנהלי סיעות- -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לגבי דברים דחופים היא צריכה לומר 'יש לי כתובת בכנסת וגם בבית המפלגה מקום אחר'.

ארבל אסטרחן: סעיף 37, שהוא חדש, מייד אחרי זה, מעגן את המעמד של יושב-ראש סיעה.

ארבל אסטרחן: זה משהו שלא קיים.

רשף חן: אני חוב שמענה של סיעה צריך להיות בכנסת.

רשף חן: זה נראה לי די מובן מאליו.

רשף חן: יש לנו משרד שאנו מקבלים מהכנסת, יש לנו מנהל סיעה.

רשף חן: אם צריכים לקבוע הוראה – לדעתי זה לא צריך להיות בתקנון – לדברים דחופים, אז דברים דחופים מביאים הביתה, לבית של יושב-ראש הסיעה.

רוני בר-און: קבעתם סעיף חדש – יושב-ראש סיעה?

רוני בר-און: קודם כל- -

ארבל אסטרחן: תראה את מה שיש בירוק – מה ההתלבטות של ועדת יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: הם כותבים פה שהם התלבטו אם לכלול "הודעות מטעם הסיעה ייחתמו בידי יושב-ראש הסיעה".

רוני בר-און: אז לנו אין התלבטות.

רשף חן: אני חושב שמען הסיעה הוא משרדה בכנסת.

רשף חן: אפשר לכתוב, אם רוצים, שהודעות דחופות שנמסרות שלא בימי עבודה של הכנסת- -

רוני בר-און: ברגע שאתה פותח את העיקרון, אין גבול לפתיחה.

רוני בר-און: מכיוון שלי יש טענה, שבהגדרת הצורך בבחירת יושב-ראש סיעה פה נעשתה מלאכה לחצאים, וצריך להגדיר מה סמכויותיו, חובותיו, תפקידיו של יושב-ראש הסיעה, בין יתר הדברים – מענה של הסיעה הוא אצל יושב-ראש הסיעה.

רשף חן: תסתכל על הסיטואציה; יש לי בית, יש לי את החדר שלי פה ויש את המשרד של הסיעה למעלה.

רשף חן: איפה המען שלי?

רשף חן: איפה המען של הסיעה?

רשף חן: לדעתי, זה ברור שזה המשרד למעשה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכנסת זה בעיה פחות מסובכת, כי לכל סיעה יש חדר, מנגנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה קורה בארבעת הימים שבהם חבר כנסת לא נמצא?

רשף חן: לגביהם, הסיעה תמסור לך הודעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר הסיעה צריכה למסור הודעה למזכירות הכנסת או ליושב-ראש הכנסת בעניין מענה בימים שבהם הכנסת אינה פעילה.

רשף חן: בדיוק.

ארבל אסטרחן: או להגיד שזה תמיד יושב-ראש הסיעה, ואותו יודעים להשיג – הכנסת נותנת לו פקס בבית, יודעים מה הכתובת שלו, יש לו טלפון מהכנסת.

רשף חן: אפשר, אבל אם זה הודעות לסיעה, לא הייתי רוצה שזה יגיע אליי.

רשף חן: זה צריך להגיע למנהלת הסיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את העניין של סעיף 43 החדש: "עם היבחרו יודיע חבר הכנסת למזכיר הכנסת את המען ואת מספר הפקסימיליה...".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אותה אנלוגיה צריכה להיות לגבי יושב-ראש סיעה בימים שבהם הוא לא בכנסת.

רשף חן: אני חושב שזה צריך להיות המשרד בכנסת ככלל, וכל סיעה תמסור מען להודעות דחופות; אולי אני רוצה שזה יגיע למשרדי "שינוי" בתל-אביב, אולי אני רוצה שזה יגיע אליי הביתה, אולי אני רוצה שזה יגיע למנהלת הסיעה.

רשף חן: שכל סיעה תעשה מה שהיא רוצה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בימים שבהם הכנסת לא עובדת, כולל פגרות.

רשף חן: כן.

רשף חן: מענה של כל סיעה יהיה במשרדה בכנסת, קודם כל.

רשף חן: הודעה שנמסרה שם – נמסרה, אם זה נמסר ביום עבודה רגיל.

ארבל אסטרחן: אחר-כך כתוב שלכל סיעה יהיה משרד.

ארבל אסטרחן: סעיף 42: "כל סיעה רשאית לקבל חדר בבניין הכנסת למטרת עבודתה".

ארבל אסטרחן: אפשר לשלב את זה שם?

רשף חן: לא.

רוני בר-און: למה לא?

רוני בר-און: למה להרבות סעיפים?

רשף חן: אפשר לכתוב 42(ג): "מענה של הסיעה יהיה חדרה בכנסת.

רשף חן: כל סיעה תמסור ליושב-ראש הכנסת מען לצורך משלוח הודעות בימים שאינם ימי עבודה של הכנסת, כולל פגרות.

רשף חן: הזמנות והודעות המיועדות לסיעה יישלחו לפי מען הסיעה, ומשלוח מסמכים לכתובת האמורה יראו כהודעה מספיקה".

רשף חן: ואז 36 מתבטל.

רוני בר-און: "הודעה מספיקה" זה שוב עניין של פרשנות.

רוני בר-און: "יראו את ההודעה כנמסרת אם הומצאה במענה של הסיעה".

רשף חן: נכון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תתקני גם את סעיף חברי הכנסת – שיהיה אותו דבר.

רשף חן: גם 37 ירד.

רוני בר-און: אני הייתי משנה את הנוסח: "כל סיעה תבחר יושב-ראש לסיעה, ותודיע את שמו ליושב-ראש הכנסת".

רשף חן: טוב.

ארבל אסטרחן: בוועדת יצחק לוי ציינו: "ועדת המשנה התלבטה, והחליטה שלא לכלול סעיף קטן נוסף", שזה מה שמצוטט פה.

רוני בר-און: אני לא רוצה להתעסק בזה.

רשף חן: יש הוראה ספציפית, אני זוכר, שמי שקובע מי מחליף בוועדות זה יושב-ראש הסיעה.

ארבל אסטרחן: יש לעניינים אחרים; בחוק המימון כתוב שהוראות יימסרו על-ידי יושב-ראש הסיעה.

רשף חן: לא, יש הוראה בוועדות, כשיש חילופי גברי בוועדות, שאומרת שאם יש ויכוח - מי הממלא מקום, יושב-ראש הסיעה הוא זה שקובע.

ארבל אסטרחן: הסעיף אומר שאם חבר הוועדה הקבוע לא נמצא, באים שניים מאותה סיעה, ושניהם אומרים 'אני באתי להחליף' – זאת ההוראה היחידה שקיימת.

ארבל אסטרחן: אבל פה הכוונה היא שהסיעה רוצה להודיע באופן קבוע: 'במקום החבר הזה יכהן החבר הזה'.

ארבל אסטרחן: האם רק יושב-ראש הסיעה יכול למסור?

רשף חן: ודאי שכן.

רשף חן: כך גם הפרקטיקה.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל זה לא כתוב בשום מקום.

רשף חן: אז זה צריך להיות כתוב.

רוני בר-און: ו-(ב) בסדר.

רוני בר-און: אני מציע לרשום "יושב-ראש הסיעה וסמכויותיו", וב-(ג) לפרט את כל סמכויות היושב-ראש – כל סמכויות היושב-ראש, כפי שנתגבשו בכל התקנונים, כל מה שנקבע אי-פעם בפסיקה, כל המחלוקות.

רשף חן: נכון.

רשף חן: קודם כל, הוא זה שמדבר בשם הסיעה.

רשף חן: היחסים שבין הסיעה לכנסת מתבצעים באמצעות היושב-ראש, כולל, למשל, הגשת אי-אמון, הגשת סדר דוברים מטעם הסיעה.

ארבל אסטרחן: הדברים שאמרתם כרגע נכנסים ב"הודעות מטעם הסיעה ייחתמו בידי יושב-ראש הסיעה".

רוני בר-און: הכל פה.

רוני בר-און: אם כבר עושים את העבודה, אז לרכז.

רוני בר-און: שלא נתחיל להתרוצץ – מי מודיע על ממלא מקום וכו'.

רוני בר-און: הכל צריך להיות פה.

רוני בר-און: זה לא רק נוסח משולב, זה גם נוסח חדש.

רוני בר-און: פעם אחת שעושים סדר, נעשה את הסדר.

ארבל אסטרחן: בחוק המימון כתוב: "הודעות והצהרות של סיעה לפי חוק זה" – שזה, למשל, שמודיעים לחשבות על שינוי חשבון בנק – "יבוא מאת בא כוח הסיעה".

ארבל אסטרחן: זה משהו אחר.

רוני בר-און: מי זה בא כוח הסיעה?

רוני בר-און: יש לו מעמד תקנוני?

רשף חן: יש בחוק הבחירות ויש בחוק מימון.

רשף חן: אבל זה לא פה בתקנון.

ארבל אסטרחן: יש סיעות שבא כוח הוא בכלל לא חבר כנסת.

רשף חן: אפשר לרשום כאן "סמכויות יושב-ראש הסיעה יהיו...".

ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה רק שני הדברים האלה.

ארבל אסטרחן: מה יש שהוא לא הודעות מטעם הסיעה?

רשף חן: אולי מספיק לכתוב "הודעות מטעם הסיעה יימסרו על-ידי יושב-ראש הסיעה".

רשף חן: למעשה, כמו שזה זה בסדר.

רשף חן: אין פה שום תוספת, אז זה בצבע שחור.

רשף חן: תשאירי את זה כך.

רוני בר-און: אני לא מבין את הכותרת "גודלה של הסיעה".

רוני בר-און: אנחנו צריכים לקבוע את זה בתקנון?

רוני בר-און: הציבור בחר את גודלה של הסיעה.

ארבל אסטרחן: זאת הצעה של יצחק לוי.

רוני בר-און: אז כותרת השוליים צריכה להיות שונה.

רוני בר-און: מזכיר הכנסת, עם כל הכבוד, לא קובע את גודלן של הסיעות.

רוני בר-און: מי שקובע את גודל הסיעות הוא הציבור במדינת ישראל.

רשף חן: היה דבר כזה?

רוני בר-און: אני הייתי קורא לזה "רשימת הסיעות".

רשף חן: בסדר.

רשף חן: אין פה שום דבר חדש, בעצם?

רשף חן: "יערוך" – איפה?

רשף חן: הוא לא מפרסם את זה בשום מקום.

רוני בר-און: לא, לעצמו.

רוני בר-און: אנחנו עובדים בזה.

רשף חן: אז זה צריך להיות פשוט "על-פי מספר החברים בכל סיעה", לא להכפיל.

רשף חן: צריך להיות: "על-פי מספר החברים בכל סיעה", לא להכפיל.

רשף חן: "גודלן של סיעות בעלות מספר שווה של חברים ייקבע – " זה מקרה פרטי.

רוני בר-און: ב-(1) אני מציע: "בסדר יורד על-פי מספר החברים בכל סיעה".

רשף חן: בסדר.

רוני בר-און: מה ההבדל בין (1) ל-(2)?

ארבל אסטרחן: ההבחנה ביניהם היא ששתיהן "מקוריות", למרות שאין לנו ביטוי כזה, לבין זה שאחת מהן או שתיהן הוקמו על-ידי התפלגות בכנסת.

רוני בר-און: תסלחו לי, אני מוכרח לצאת.

רשף חן: זכות הקדימה היא לסיעה המקורית, וצריך לציין "אם חדל לכהן כחבר כנסת.

רשף חן: ..".

רשף חן: נעבור ל-39.

רשף חן: איך הוא יכול להיות חבר כנסת יחיד שאינו סיעה?

ארבל אסטרחן: אם הוא פרש מסיעתו, למשל.

רשף חן: מאיפה זה בא?

ארבל אסטרחן: זה כוכבית - עמוד 24, כוכבית ראשונה.

ארבל אסטרחן: הכנסתי את זה לנוסח שם, והם הכניסו את זה לנוסח פה; בעמוד 29 מדובר על האי-אמון.

רשף חן: האמת היא שזה מיותר.

רשף חן: אם זה נמצא שם, פשוט תעזבי את זה.

ארבל אסטרחן: אז איפה לשים את זה?

רשף חן: פה, איפה שזה עכשיו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חבר כנסת יחיד הוא לא סיעה?

רשף חן: אם הוא סיעה, יש לו זכות להגיש אי-אמון.

רשף חן: אם הוא לא סיעה, זה המצב כאן.

רשף חן: לא יכול להיות יותר מחבר כנסת אחד שאינו סיעה, נכון?

רשף חן: שתיים כבר תמיד יהיו סיעה?

ארבל אסטרחן: לא.

רשף חן: ולשני חברי כנסת שאינם סיעה יש זכות להגיש אי-אמון?

רשף חן: איפה ההערה?

ארבל אסטרחן: ההערה היא בעמוד 24.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שזה יתעורר במקרה ספציפי.

רשף חן: "חבר כנסת יחיד אינו רשאי להציע אי-אמון".

רשף חן: זאת כי אי-אמון יכולה להגיש רק סיעה?

ארבל אסטרחן: נכון.

רשף חן: אז זה לא צריך להיות פה.

ארבל אסטרחן: פה זה אומר שיהיה לו את כל הזכויות.

רשף חן: אבל למה יחיד?

רשף חן: אם זה שני חברי כנסת שאינם סיעה?

רשף חן: יכול להיות שני חברי כנסת, שמבחינתם פועלים במשותף.

ארבל אסטרחן: שניים יכולים לפרוש, ועדת הכנסת תכריז עליהם כפורשים, והם לא סיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באיזה מקרה זה יהיה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למשל, אם הם היו שמונה, ושניים עזבו, הם לא סיעה.

ארבל אסטרחן: נכון.

רשף חן: אם יש שניים שפרשו, האם הם הופכים להיות שני בודדים, או שהם נשארים שניים?

ארבל אסטרחן: הם בודדים, אין ביניהם קשר.

ארבל אסטרחן: אין להם מעמד.

רשף חן: לכן נכון להגיד "חבר כנסת יחיד שאינו סיעה".

רשף חן: למעשה, לכל אחד מהם יש הזכויות של סיעה.

ארבל אסטרחן: למשל, הם יכולים להגיש הצעות חוק, כל אחד מהם בנפרד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כלומר בדיון סיעתי, כל אחד מהם יקבל שלוש דקות, נניח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש בזה בעיה, ולכן זה שווה חשיבה נוספת.

ארבל אסטרחן: אני משאירה את זה, כי זה קיים בכוכבית.

רשף חן: איפה כתוב שיש לו את הזכויות?

ארבל אסטרחן: בכוכבית איפה שאנחנו.

רשף חן: זה בעמוד 15 למטה.

ארבל אסטרחן: זאת כוכבית שהם גם המליצו להעלות למעלה.

ארבל אסטרחן: נעלה אותה.

רשף חן: נעבור לסעיף 40.

ארבל אסטרחן: זה לא שינוי.

רשף חן: (ג) מיותר.

רשף חן: זה כפול – 35(ג).

רשף חן: אם כך נעשה ב-40(2) "שינוי שם של סיעה שלא כאמור בסעיף 35(א)" וגם "מתן שם לסיעה חדשה" ו"מספר חבריה של הסיעה" זה בעצם עובדה, אבל תשאירי את זה.

ארבל אסטרחן: יש מצבים שאם היא מכריזה על פרישה, זה אומר שמהיום הסיעה ההיא מונה כך וכך.

ארבל אסטרחן: נגיד ש"הליכוד" ו"ישראל בעלייה" התמזגו, אז היו צריכים להגיד מה השם של הסיעה החדשה.

רשף חן: ומה עם התפלגות?

ארבל אסטרחן: זה כתוב לנו ב-35.

ארבל אסטרחן: שם יש לנו הוראה – מה יהיה השם.

ארבל אסטרחן: מה שהיה שם ב-(ג) נמצא עכשיו ב-40, אז לא צריך לחזור פעמיים.

רשף חן: נעבור ל-41(א).

רשף חן: מה לגבי הודעה לגבי פילוג, שינוי שם וכו'?

רשף חן: אם ב-15 יום הודעתי על שם חדש?

ארבל אסטרחן: אז הודעת ליושב-ראש הכנסת, זה כבר לא עובר את ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: בתחילת הכנסת כל סיעה מודיעה ליושב-ראש 'זה השם שלי, שאני רוצה שהכנסת תעשה בו שימוש'.

רשף חן: מאיפה בא הסעיף הזה?

ארבל אסטרחן: זה קיים ב-18(ב) ו-18(ג).

רשף חן: אני קורא: "ועדת הכנסת תודיע ליושב-ראש הכנסת", ונוסיף: "ולכנסת".

ארבל אסטרחן: (ג) אומר שיושב-ראש הכנסת יורה לחשב.

ארבל אסטרחן: לכן כתבתי 'למה לא להטיל על ועדת הכנסת להודיע לכולם – לחשב, לרשומות'?

רשף חן: לא, זה נכון שזה צריך להיות יושב-ראש הכנסת.

רשף חן: כלפי פנים ועדת הכנסת מודיעה ליושב-ראש הכנסת, ועדת הכנסת מדברת גם עם המליאה – לא יושב ראש הכנסת.

רשף חן: יושב-ראש הכנסת מדבר עם כל מה שבחוץ ועם כל האדמיניסטרציה.

רשף חן: זה ההיגיון, והוא נכון.

רשף חן: כלפי חוץ יושב-ראש הכנסת הוא זה שמדבר.

רשף חן: נעבור לעבודת הסיעות.

ארבל אסטרחן: 42(א) כתוב היום ב-19.

ארבל אסטרחן: 42(ב) כתוב היום, רק הוסיפו את "בכפוף להוראות חוק משכן הכנסת" – אם אין סיווג ביטחוני למישהו.

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת איך זה בפועל; האם יש סיעות שיש להם יותר מחמישה עובדים?

רשף חן: לא שידוע לי.

רשף חן: בכל מקרה, אילו היה דבר כזה, היינו יודעים.

רשף חן: לגבי מנהל סיעה, מה סוכם עכשיו?

ארבל אסטרחן: לא הזכרנו מנהלי סיעות.

ארבל אסטרחן: מה שהיה זה שיש הצעת חוק שעברה בקריאה ראשונה, שמעגנת את מעמדם של מנהלי הסיעות, ואומרת שוועדת הכנסת תקבע תקציב לסיעות.

רשף חן: כשיעבור החוק הזה נכניס את זה גם בתקנון?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: אתה רוצה להגיד שלכל סיעה יהיה מנהל סיעה?

רשף חן: כן.

ארבל אסטרחן: ואם סיעה לא רוצה?

רשף חן: למה זה בהצעת חוק ולא בתקנון?

ארבל אסטרחן: הם רצו להיות עובדי כנסת, ואז נאמר שיש בעיה עם זה, שכעיקרון, עובדי כנסת נבחרים על-ידי מנגנון הכנסת – על-ידי מכרז, על-ידי מזכיר הכנסת.

ארבל אסטרחן: עוזרים פרלמנטריים הם לא עובדי כנסת- -

רשף חן: מי הגיש את הצעת החוק הזאת?

ארבל אסטרחן: ההצעה הוגשה מטעם ועדת הכספים, שדחפו אותה מספר חברי כנסת ומנהלי הסיעות.

ארבל אסטרחן: היא לא משנה את מעמדם.

ארבל אסטרחן: בחוק מימון מפלגות כתוב מה הכספים שמקבלת סיעה – מימון בחירות, מימון שוטף, ואז הציעו להוסיף שם סעיף (ג) – מימון להוצאות הסיעה, כפי שתקבע ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: היום כל סיעה מקבלת תקציב שירותים טכניים.

ארבל אסטרחן: זה לא מעוגן בשום מקום, זה החלטה של ועדת הכנסת משנת 66'.

ארבל אסטרחן: מה שהוצע לעשות זה להוסיף את הסעיף, כפי שתקבע ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: הכוונה היתה שפה ועדת הכנסת תקבע פעם ראשונה פורמלית הן את תקציב השירותים הטכניים, והן כסף שיילך למנהלי הסיעות.

רשף חן: כרגע יש בכל הסיעות מנהלי סיעות?

ארבל אסטרחן: ממה שאני מכירה – כן.

רשף חן: בואו נכתוב סעיף שכל סיעה רשאית למנות מנהל סיעה, להודיע ליושב-ראש הכנסת את זהותו ואת הסמכויות שהיא מקנה לו.

רשף חן: למשל, אני יכול לומר 'אני רוצה שדואר יישלח לשם'.

רשף חן: בואו רק נכתוב שכל סיעה רשאית למנות מנהל סיעה.

רשף חן: בואו נבין מה הסמכויות של מנהל סיעה בתוך הכנסת, וממה הוא שונה מאחרים – מה הסמכויות שלו בתוך הכנסת, בתוך הבניין הזה.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שבסיעה שלכם מנהל הסיעה הוא זה שהולך למזכיר ואומר מה הצעות החוק, ובסיעה אחרת יושב-ראש הסיעה עצמו הולך.

רשף חן: "הרשאי לפעול בשם הסיעה ולהיכנס למליאה", יש כאן משהו שהוא כרגע חוץ-תקנוני.

ארבל אסטרחן: אולי תכניס גם עוזרים פרלמנטריים?

רשף חן: למה לא?

רשף חן: מנהלי הסיעות הם מאוד חלק מעבודת הכנסת.

רשף חן: מה יותר עבודת הכנסת מזה?

רשף חן: מה יותר עבודת סיעות ממנהלי הסיעות?

רשף חן: הסיעה רשאית.

ארבל אסטרחן: לא כתוב שיהיה ממ"מ.

ארבל אסטרחן: דברים מנהליים לא כתובים.

ארבל אסטרחן: אני אשים בירוק את הזכות למנות מנהל סיעה וסמכויותיו.

רשף חן: אנחנו ב-43, שמקבילתו ב-20.

רשף חן: ההתחלה צריכה להיות "הודעה תיחשב כנמסרת לחבר כנסת אם הונחה על שולחנו או בתאו בימי מליאה, או נמסרה לו למען שהודיע".

רשף חן: ננסח אחרת: "הודעה תיחשב כנמסרת לחבר כנסת באם נמסרה באחד מאלה: (1) בימים מליאת הכנסת מתכנסת על-ידי הנחת ההודעה על שולחנו במליאה או בתא הדואר שלו במליאה עד לתום ישיבת הכנסת ולא יאוחר מאיזו שעה סבירה".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ברשות

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כם נחזור אחורה לרגע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדברים שכתבתם בעניין מנהל הסיעה לא צריכים להיות כתובים בתקנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הדברים האלה אינם בתקנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בתקנון אתה קובע דברים שהם הליכי עבודה של הכנסת.

רשף חן: נשאיר את זה כמצריך עיון.

רשף חן: נפריד בין הודעה דחופה להודעה לא-דחופה.

רשף חן: נתחיל בימים שבהם הכנסת מתכנסת.

רשף חן: נרשום: "(1) מסמכים והודעות כתובות שאינן דחופות"- -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה אומר?

רשף חן: אם אתה מזמין אותי לדיון בעוד שבועיים, למשל, לעומת מצב שבו אתה מודיע לי שהיום בארבע אני צריך להיות באיזה מקום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כבר עניין של שיקול דעת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעוד ארבעה ימים זה דחוף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי עושה הבחנה – מה קורה כשהכנסת יושבת, ומה קורה כשהיא אינה יושבת.

רשף חן: ואם אתה רוצה להודיע לי, שאתה רוצה שמחר אהיה אצל יושב-ראש הכנסת, ואתה משאיר לי פתק על השולחן במליאה – יצאת ידי חובתך?

ארבל אסטרחן: מישהו שמאוד רוצה למסור לך משהו, וחשוב לו שתקבל אותה היום, גם יוודא שקיבלת אותה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תגיד אתה איך אתה רוצה לקבל את ההודעות כשאתה בכנסת, ואיך אתה רוצה לקבל את ההודעות, כשאתה לא בכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כפי שאתה תגדיר – יראו את זה כאילו שקיבלת את זה.

רשף חן: אם אני אגיד שאני לא רוצה שיניחו לי דברים על השולחן, אלא שתביאו לי הכל לחדר, תעמדו בזה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אז אתה עלול להיות במצב שחמש שעות לא תהיה בחדר, ולא תראה את ההודעה בזמן.

רשף חן: השאלה היא אם אתם יכולים לעמוד בזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, בימי מליאה תוכל עוד מעט לקבל את זה על הצג שלך במליאה.

ארבל אסטרחן: יש לך גם תא בסיעה.

רשף חן: מה אתם מציעים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה בכנסת, אין בעיה; אפשר לעשות פיזור לסיעות, טלפונים וכו'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הבעיה היא בכתובת החיצונית שלך.

ארבל אסטרחן: אם זה בימי עבודת הכנסת, אולי זה לא צריך להיות כתוב?

רשף חן: הדברים צריכים להיות כתובים.

רשף חן: אני מציע שבימים שבהם הכנסת מתכנסת, לתת למזכירות את הבחירה לגבי מסמכים.

רשף חן: אפשר לנסח זאת "מסמכים יונחו על שולחנו של חבר הכנסת או בתאו במליאה"- -

ארבל אסטרחן: אם מוסיפים נושא לסדר היום, האם זה מספיק שמניחים את זה על השולחן?

רשף חן: את יכולה בכל אחד מאלה – במליאה, בתא שלי.

ארבל אסטרחן: ואני לא שואלת אותך?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שינוי סדר היום מונח על השולחן שלך במליאה, ובזה נגמר העניין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החזקה היא שאתה במליאה.

רשף חן: ודברים שהם לא שינוי סדר היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה, אתה יכול להגיד שכל דבר שמונח על שולחן הכנסת בזמן שהכנסת עדיין יושבת – חזקה שקיבלת את זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת חזקה מרחיקת לכת.

רשף חן: סדר היום – תפקידי לבדוק אותו כל הזמן.

ארבל אסטרחן: אז כנ"ל סדר היום של ועדות.

רשף חן: מה אתם רוצים שיהיה?

רשף חן: אתם המזכירות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אתה שואל אותי, הדבר המרכזי מבחינתי, וכך גם אני קורא את הסעיף הזה, זה מה שכתוב פה - המען, מספר הפקסימיליה – לזה צריך להוסיף גם את הדואר האלקטרוני.

רשף חן: זה כשהמליאה לא מתכנסת.

רשף חן: מה קורה כשהמליאה מתכנסת?

רשף חן: איך אתה יוצא ידי חובתך בלהודיע לי?

רשף חן: אני חושב שחומר כתוב צריך להיות מונח במליאה או בתא שבמליאה.

רשף חן: זאת הדרך היחידה.

רשף חן: לא לחדרים.

רשף חן: חברי הכנסת צריכים לעבור שם פעם בכמה זמן ולקחת את החומר.

רשף חן: הודעות דחופות בעל-פה לטלפון ו/או דואר אלקטרוני, אשר יימסרו על-ידי חבר הכנסת.

רשף חן: בימים שבהם הכנסת אינה מתכנסת מסמכים יימסרו במען שימסור חבר הכנסת.

רשף חן: (2) הודעות דחופות בטלפון או בפקס שימסור חבר הכנסת.

ארבל אסטרחן: אם יש חומר שאני מכינה לישיבה לעוד שבועיים – חמישה עמודים – אני לא אשלח לך אותם בפקס?

ארבל אסטרחן: זה לא דחוף.

ארבל אסטרחן: אני לא מבינה למה צריך לעשות את ההבחנה הזאת?

רשף חן: אני לא רוצה מצב שוועדת הכנסת צריכה להתכנס בעוד יומיים, שלחו את זה בדואר רשום מפה אליי הביתה- -

ארבל אסטרחן: אם זה משהו עוד יומיים, לא ישלחו אותו בדואר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תראה את סעיף 20 המקורי בתקנון: "כל חבר כנסת חייב להודיע ליושב-ראש הכנסת את המען לפיו יישלחו לו הזמנות, הודעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ..".

רשף חן: אז נשאיר את הסעיף הקיים: "...

רשף חן: מען לפיו יישלחו הזמנות.

רשף חן: .

רשף חן: את המען, את מספר הפקסימיליה ואת כתובת הדואר האלקטרוני שלו, שאליהם ניתן יהיה לשלוח לו מסמכים מאת הכנסת למסירת הודעות אליו".

רשף חן: האם ברגע ששלחת בדואר אלקטרוני, יצאת ידי חובתך?

ארבל אסטרחן: פקס בטוח יש לך, כי הכנסת נותנת לך פקס הביתה.

רשף חן: לא, הוא רשאי לקחת פקס.

ארבל אסטרחן: לא, הכנסת נותנת לך את זה, אז אתה לא יכול להגיד 'אין לי פקס בבית', כי נתנו לך.

ארבל אסטרחן: אבל אתה יכול לומר 'אין לי כתובת דואר אלקטרוני בבית'.

רשף חן: אני בעד דואר אלקטרוני.

רשף חן: לכולם יש דואר אלקטרוני, וחוץ מזה – שיתרגלו.

רשף חן: מי שאין לו – שיעשה.

רשף חן: נמשיך לנסח את הסעיף: "ואת מספרי הטלפונים שלו".

רשף חן: נוסיף "ושל עוזריו"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה תגיד.

רשף חן: צריך לומר כך: "בימים שבהם המליאה אינה מתכנסת משלוח מסמכים ומתן הודעה בטלפון כאמור ייראו כהודעה מספיקה, ובלבד שנשלחו במועד" – אני רוצה לומר שהמועד צריך להיות עוד רלוונטי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-43 יש לך את העניין של המען ומספר הפקסימיליה.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: אז הסעיף כאן נשאר כפי שהיה: "משלוח מסמכים או מתן הודעות בטלפון, כאמור, ייראו כהודעה מספיקה, ואולם בימים בהם מתכנסת המליאה, תיחשב הנחת הודעה על שולחן הכנסת כהודעה מספיקה".

ארבל אסטרחן: אז אקרא את כל הסעיף, כדי לוודא שרשמתי נכון; "עם היבחרו יודיע חבר הכנסת למזכיר הכנסת את המען ואת מספר הפקסימיליה ואת כתובת הדואר האלקטרוני שלו, שאליהם ניתן לשלוח מסמכים מאת הכנסת, ואת מספרי הטלפונים שלו למסירת הודעות אליו, ועל כל שינוי בהם; משלוח מסמכים או מתן הודעות בטלפון, כאמור, ייראו כהודעה מספיקה, ואולם בימים בהם המליאה מתכנסת, תיחשב הנחת הודעה על שולחן הכנסת כהודעה מספיקה".

רשף חן: נכון.

רשף חן: נמשיך לסעיף 44.

רשף חן: אתם לא חושבים שצריך להבהיר פה, שזה למעט נסיעות שהן מטעם הכנסת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, זה בסדר.

ארבל אסטרחן: סעיף 45 קיים.

רשף חן: תודה רבה, הישיבה נעולה.