ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 7, 2003-12-09 15:30

רשף חן: אני פותח את הישיבה.

אנה שניידר: הפרק כפי שמופיע היום כולל גם החלטות של ועדת הכנסת.

אנה שניידר: יש בו קצת עירוב של החלטות שונות לגבי סוגי שאילתות, לגבי שעת השאלות ולגבי שאילתות נדירות.

אנה שניידר: אנחנו ניסינו לעשות כאן סדר ולכתוב את הפרק כמו פרק אינטגרלי של התקנון, כאשר ההוראות הכלליות מתייחסות לכל סוגי השאילתות וכו'.

רשף חן: למה מקביל סעיף 65(א)?

אנה שניידר: הוא סעיף חדש.

רשף חן: הוא סעיף הגדרות, ובו נאמר: "65.

רשף חן: (א) בפרק זה – "שאילתא" – שאילתא המופנית לשר על עניין עובדתי שבתחום תפקידו.

רשף חן: (ב) אלה סוגי השאילתות – (1) שאילתא רגילה – כאמור בסעיף 69; (2) שאילתא ישירה – כאמור בסעיף 70; (3) שאילתא בעל פה – כאמור בסעיף 71.

רשף חן: " סעיף 66 מקביל ל-38(א) ועדת יצחק לוי, ובו נאמר: "66.

רשף חן: (א) חבר הכנסת רשאי לפנות לשר בשאילתה רגילה, בשאילתה ישירה או בשאילתה בעל פה; לא היה ברור לשואל מי הוא השר שהעניין בתחום תפקידיו, יפנה את השאילתה לראש הממשלה אשר יקבע מי מן השרים ישיב עליה, ויעבירה לידיו; לא תוגש שאילתא ליותר משר אחד באותו עניין.

רשף חן: "

ארבל אסטרחן: זה יצחק לוי.

רשף חן: מה זה "באותו עניין"?

רשף חן: בוא נניח שיש עניין שכורך סמכויות של שרים שונים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מפנה את זה לראש הממשלה, וראש הממשלה מתאם.

רשף חן: אבל האפשרות הזאת לא קיימת, כי כתוב "יפנה את השאילתה לראש הממשלה אשר יקבע מי מן השרים".

רשף חן: להפך, אם אנחנו מדגישים ש"לא תוגש שאילתה ליותר משר אחד", ראש הממשלה לכאורה מעביר את זה לשר אחד.

רשף חן: הוא מנתב, אבל הנתיב נגמר בשר אחד.

ארבל אסטרחן: אם מישהו אחד יידע זאת, הוא לא יפנה לגופים שונים, וכך לא יהיה בלגן.

רשף חן: אז אפשר לומר "לא תוגש שאילתה ליותר משר אחד באותו עניין מבלי ליידע את השר האחר".

רשף חן: יש תחומים שהם בסמכות של יותר משר אחד, ואני רוצה לשאול את השר הזה ואת השר הזה.

אנה שניידר: מה עושים היום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ככל שאני יודע, לא פונים לשרים שונים באותו עניין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה גם יוצא די משונה, כי שר אחד משיב היום ושר אחר משיב בעוד חודש.

אנה שניידר: תמיד גם יכול להיווצר מצב שהשואל יחשוב שהוא צריך לפנות גם לשר האוצר, אם נגיד מדובר בנושא שהוא תקציבי.

רשף חן: נניח שאני רוצה לשאול שאלה לגבי סגירת בית חולים פלימן – את שר הבריאות אני רוצה לשאול האם זה טוב מבחינת בריאות הציבור, ואת שר האוצר אני רוצה לשאול מה ההצדקה התקציבית.

רשף חן: זה באותו עניין, את זה אני רוצה לשאול לגבי התחום שלו ואת השני אני רוצה לשאול לגבי התחום שלו.

ארבל אסטרחן: אני מתארת לעצמי שהממשלה לא תדבר בכמה קולות.

רשף חן: אם שאלתי שאילתה וקיבלתי תשובה, האם אני יכול לשאול שר אחר באותו עניין אחרי שכבר קיבלתי את התשובה?

ארבל אסטרחן: זה נראה לי לא בעייתי.

רשף חן: הכוונה "לא תוגש שאילתה ליותר משר אחר באותו עניין" בעת ובעונה אחת.

אנה שניידר: כדאי להוסיף "בעת ובעונה אחת" או "בו זמנית".

אנה שניידר: אם כך, נאמר "לא תוגש בו זמנית שאילתה ליותר משר אחד באותו עניין".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שזאת היתה הכוונה.

רשף חן: תשאירו את זה בצבע ירוק, כי זאת תוספת.

רשף חן: הסעיף הבא מקביל לסעיף 38(ב) *: "שאילתה לא תכיל יותר מחמישים מילים, תנוסח בצורת שאלה בלבד, תיחתם בידי חבר הכנסת השואל ותוגש ליושב ראש הכנסת בשלושה עותקים".

אנה שניידר: השאלה האי האם במקום "ליושב ראש הכנסת" לכתוב למזכירות הכנסת.

אנה שניידר: היום השאילתה בעל פה היא 40 מילים, ושאילתה אחרת היא 50 מילים, אז חשבנו שצריך לאחד את זה ל-50 מילים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני בכלל לא בטוח.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לגבי שאילתה שמכילה 40 מילים, למדו פחות או יותר שזה הזמן שקוראים מהנייר בדיוק לפי הטקסט שחבר הכנסת הגיש, אבל את השאילתה בעל פה חבר הכנסת קורא מהצד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קבעו ש-40 מילים לוקח בערך דקה לקרוא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם שולחים את זה במקרה הזה לשר, לא אכפת לי שזה יהיה 50 מילים, אז אפשר לפרט ולהבהיר יותר את השאילתה.

רשף חן: האמת היא שאם שולחים את זה לשר, אפשר להעלות את זה ל-100 מילים.

רשף חן: מה ההבדל בין 40 ל-50 מילים?

רשף חן: מדובר בעוד 10 מילים, למען האסתטיקה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא עקרוני, אבל אני לא רואה שום סיבה לעשות זאת.

רשף חן: כדי שזה יהיה אחיד, כדי שלא נצטרך בכלל לזכור שכאן מדובר ב-40 וכאן מדובר ב-50 מילים, אלא נדע ששאילתה מכילה 50 מילים.

אתי בן יוסף: מישהו ספר בכלל פעם את מספר המילים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוודאי שסופרים.

רשף חן: נקבע 50 מילים.

רשף חן: למי מגישים את זה, ליושב ראש או למזכירות?

אנה שניידר: אני חושבת שזאת צריכה להיות המזכירות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני מציע להשאיר את מה שיש היום.

ארבל אסטרחן: השאלה אם לא לכתוב מה שקורה.

רשף חן: הסמכויות לגבי המועדים – אם השר לא עמד במועד - הן סמכויות של היושב ראש.

רשף חן: זה מוגש ליושב ראש.

רשף חן: הוא עושה את זה באמצעות המזכירות.

רשף חן: המזכירות בהקשר הזה היא בעצם ידו הארוכה.

רשף חן: אם כך, נשאיר את זה כך כמו שזה.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "(ג) מזכיר הכנסת יסמן את השאילתות שהועברו לשרים במספרים לפי סדר קבלתן על ידי יושב ראש הכנסת".

רשף חן: (ד) יושב ראש הכנסת יעביר את השאילתה לשר שאליו היא מופנית, אלא אם כן קבע כי היא פסולה; פסל יושב ראש הכנסת שאילתה, יודיע על כך לחבר הכנסת השואל בהודעה מנומקת בכתב" - תוך כמה זמן?

ארבל אסטרחן: תוך זמן סביר, כמה זמן לוקח לפסול שאילתה?

ארבל אסטרחן: לא כתוב פה.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "(ה) יושב ראש הכנסת רשאי לפסול שאילתה העוסקת בעניינים שהתרחשו לפני תחילת כהונתו של השר אליו מופנית השאילתה באותו תפקיד".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני בספק רב מה מספר המקרים שבהם משיב היושב ראש או מישהו מטעמו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל מבקשת מי שמטפלת באופן מעשי בנושאים האלה לנסח את זה מעט אחרת, כי בניסוח הזה זה לא יתקבל.

רשף חן: זה מובן מאליו, לא ננסה בתקנון להכניס את כל ההסדרים הבלתי פורמליים.

רשף חן: אבל אני לא מבין כאן בכלל את ההוראה הזאת "יושב ראש הכנסת רשאי לפסול שאילתה העוסקת בעניינים שהתרחשו לפני תחילת כהונתו של השר אליו מופנית השאילתה באותו תפקיד".

רשף חן: אני לא שואל אותו אישית.

ארבל אסטרחן: אבל הוא צריך להגן על מדיניות.

רשף חן: יבוא ויגיד שזאת היתה המדיניות של קודמו ושמדיניותו היא אחרת.

רשף חן: אם אני רוצה לדעת את מספר תאונות הדרכים שהיו בין השנים 1998 להיום, ואני רוצה לראות את גרף השינויים.

ארבל אסטרחן: אז הוא רשאי לפסול.

רשף חן: למה?

אנה שניידר: זאת החלטה של ועדת הכנסת.

אנה שניידר: אני מציעה שתהפוך את הכוכבית לסימון ירוק.

ארבל אסטרחן: בשאילתה פסולה הכנסנו "מעשה שאירע זמן ניכר לפני מועד הגשת השאילתה".

רשף חן: הוא יכול לפסול שאילתה, אם הנושא אירע לפני זמן ניכר וכבר איננו רלוונטי.

רשף חן: זה מתקבל על הדעת.

רשף חן: לפי מה שכתוב, ביום הראשון של המושב אי אפשר לשאול אף שאילתה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בפועל זה לא כך.

רשף חן: אבל התקנון גם אומר פה משהו שהכוכבית לא אומרת.

אנה שניידר: הכוכבית כן אומרת:

אנה שניידר: על פי פניית יושב ראש הכנסת בעניין שאילתה המופנית לשר בעניינים שהתרחשו או בדברים שנאמרו בתקופת כהונתו של שר שקדם לו, וכן שאילתות כנ"ל על מעשים ודברים שאירעו לפני זמן ניכר, החליטה ועדת הכנסת - לגבי שני הדברים לפי דעתי – כי אישור שאילתה הוא בסמכותו של יושב ראש הכנסת, בכפוף לאמור בתקנון.

רשף חן: לפיכך, יש לו סמכות לפסול כל שאילתה מכל נימוק.

אנה שניידר: אבל זה אחד הנימוקים.

רשף חן: יש לו שיקול דעת.

ארבל אסטרחן: אבל נתנו לו הכוונה.

רשף חן: יכולנו באותה מידה לכתוב פה בסעיף (ה): יושב ראש הכנסת רשאי לפסול שאילתה, על פי שיקול דעתו.

רשף חן: אגב, זאת בדיוק ההחלטה.

אנה שניידר: אבל מצד שני יש מקרים שבהם הוא חייב לפסול, כפי שמפורט בסעיף 67.

אנה שניידר: שם אין לו שיקול דעת, אבל יש לו שיקול דעת להחליט האם שאילתה אכן מעליבה או לא.

רשף חן: אני חייב להגיד לך שאני גם לא יודע מאיפה ועדת הכנסת הביאה את הרעיון הזה שיש לו שיקול דעת לפסול כל דבר, בעיקר אם יש סעיף שמתאר מה הוא כן יכול לפסול.

רשף חן: מאיפה ההחלטה הזאת בכלל?

אנה שניידר: לכן אני מציעה שלמען היעילות, בואו נהפוך את זה לטקסט ירוק, ואולי יוחלט בכלל להשמיטו.

רשף חן: בסדר, אם כך זה יהיה בירוק.

רשף חן: אני קורא: "(ה) יושב ראש הכנסת רשאי לתקן את ניסוחה של שאילתה כדי להתאימה להוראות סעיף 67, ובלבד שהודיע על כך לחבר הכנסת השואל", וצריך להוסיף "וקיבל הסכמתו".

ארבל אסטרחן: אם הוא קיבל את הסכמתו, בעצם חבר הכנסת שינה.

רשף חן: אם חבר הכנסת עומד על כך, יש לו רק אופציה לפסול לו את השאילתה.

אנה שניידר: אולי אפשר להגיד שיושב ראש הכנסת רשאי להודיע לחבר כנסת שיתקן את ניסוחה של השאילתה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מה שקורה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרקטיקה היא שחיה, פונה ומבקשת תיקונים.

רשף חן: בעצם צריך לומר "יושב ראש הכנסת רשאי לדרוש מחבר כנסת לתקן ניסוחה של שאילתה כדי להתאימה להוראות סעיף 67".

ארבל אסטרחן: אבל הנוסח יישאר בירוק, כי זה חדש.

אנה שניידר: זה אפילו יכול להיות בשחור.

רשף חן: אני רוצה לחזור לדוש בכוכבית הזאת, כי אני לא מבין מאיפה בא סעיף (ה).

רשף חן: יושב ראש הכנסת יעביר את השאילתה לשר שאליו היא מופנית – יש עליו חובה - אם לא יראה אותה כפסולה לפי התקנון או לפי התקדימים.

רשף חן: זאת באמת החובה שלו – אין לו סמכות לפסול.

רשף חן: התשובה שהוא קיבל מוועדת הכנסת היא בכלל לא תשובה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני ניסיתי לחשוב על דברים שיכולים לקרות, כך למשל מעבר של משרד הפנים מאלי ישי לאברהם פורז.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השתנתה המדיניות ורוצים לשאול שאלה על מדיניות שקבע אלי ישי.

רשף חן: זו היתה המדיניות של אלי ישי, והמדיניות היא אחרת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סברו שאם זה כמעט נושק לדעה אישית של השר, לא צריך להפנות את זה לשר החדש.

רשף חן: אבל זה לא מה שכתוב פה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסעיף מנוסח כך שהוועדה חוזרת וקובעת שהפררוגטיבה של היושב ראש נמצאת בסעיף הקודם.

רשף חן: הוא יפעל לפי התקנון, לפי התקדימים.

רשף חן: זה בסדר, אבל זה לא מה שכתוב פה.

רשף חן: סעיף (ה) צריך לומר: "יושב ראש הכנסת רשאי לפסול שאילתה הנוגדת את הוראות תקנון זה ואת התקדימים".

אנה שניידר: אז זה סעיף 67, "שאילתה לא תכיל", ואז הוא פוסל אותה.

ארבל אסטרחן: היושב ראש לא יעביר שאילתא שמכילה.

ארבל אסטרחן: ..

אנה שניידר: כי אז הוא עובר על הוראות התקנון.

רשף חן: והיא לא יכולה להיות נוגדת את הוראות התקנון בדרך אחרת?

ארבל אסטרחן: בסעיף 66(ד) אמרנו "יושב-ראש הכנסת יעביר את השאילתה לשר שאליו היא מופנית, אלא אם כן קבע כי היא פסולה", כפי שקראנו לפני רגע.

רשף חן: אם כך, סעיף (ה) לגמרי מיותר.

אנה שניידר: אבל מאחר שהוא מופיע פה בכוכבית, לא ראינו את עצמנו בעלות סמכות להוציא את זה בכלל.

אנה שניידר: אפשר פשוט להפוך את זה לנוסח ירוק, ולדון בזה בבוא העת.

ארבל אסטרחן: אפשר גם להוריד את זה.

רשף חן: אפשר, כי הכוכבית הזאת לא אומרת דבר.

רשף חן: על מה הם פנו?

ארבל אסטרחן: ב-1975 היתה מחלוקת לגבי הסמכות של יושב ראש הכנסת, ישעיהו, לפסול שאילתות.

ארבל אסטרחן: היושב ראש כתב:

ארבל אסטרחן: נתקלתי בבעיה הנוגעת לתוכנן של שאילתות.

ארבל אסטרחן: הריני מבקש להתייעץ עליהן עם ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: הוא מחלק את זה לשניים – שאילתות לשר בעניינים שהתרחשו או נאמרו בתקופת כהונתו של השר הקודם לו, ושאילתות ומעשים ודברים שאירעו לפני זמן ניכר, ויש מקום לטעון שהם כבר בגדר היסטוריה, כגון: מי נתן את ההוראות והפקודות המבצעיות, האם ההחלטה להפציץ בעומק שטחה של מצרים בעת מלחמת ההתשה אושרה על-ידי שר הביטחון וכיוצא באלה שאלות.

ארבל אסטרחן: לכן נמצאתי חוכך בדעתי האם אני רשאי או שאיני רשאי לאשר שאילתות כנזכר לעיל.

ארבל אסטרחן: לגבי שאילתה לשר פלוני בעניינים שאירעו בתקופת קודמו, פסקתי שהשר הנוכחי צריך לענות, אבל היו שאילתות מבחינת תוכנן שאינן יכולות לעמוד במבחן הפסיקה שפסקתי.

אנה שניידר: ולכן הוא אומר שהוא רשאי לפסול.

ארבל אסטרחן: התנהל פה דיון מאוד מאוד ארוך, ולבסוף הוחלט שאישור שאילתא היא בסמכותו ובשיקול דעתו של יושב-ראש הכנסת, כפוף לאמור בתקנון הכנסת.

רשף חן: בקיצור, אמרו לו: יש לך תקנון שלך, יש לך שיקול דעת שלך, תחליט מה שאתה רוצה, אל תטריד אותנו.

רשף חן: אני לא יודע למה בכלל צריך לכתוב את זה בכוכבית.

אנה שניידר: אז נוריד אותה.

רשף חן: בסעיף (ו) "ועדת יצחק לוי" לא אמורה להיות בתוכן, זו טעות.

ארבל אסטרחן: לא, פה הכל זה טקסט שהוא חלק מזה.

ארבל אסטרחן: היא המליצה שוועדת הכנסת תקבע מדי מושב את מכסת השאילתות לסוגיהן.

ארבל אסטרחן: כיום יש לגבי כל סוגי השאילתות כל מיני החלטות.

אנה שניידר: אתם צריכים להחליט עכשיו להחליט האם אתם רוצים שוועדת הכנסת תקבע מכסות.

רשף חן: היום זאת כוכבית, מאיפה באה הכוכבית?

אנה שניידר: כך הכל כאן בפרק הזה.

רשף חן: התקנון לא אמר דבר על מכסת השאילתות.

רשף חן: בעבר אלה היו החלטות של ועדת הכנסת.

רשף חן: ההבדל היחיד הוא שאתם מציעים כאן שזה ייקבע מדי מושב, ולא ייגרר אוטומטית, זאת אומרת לא יהיה צורך בשינוי, אלא מדי תחילת מושב זה ייקבע.

ארבל אסטרחן: את המכסות להצעות חוק והצעות לסדר קובעים כל מושב, אז אפשר לעשות זאת באותה הזדמנות, או שזה יהיה קבוע בתקנון שזאת גם אפשרות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שפרק השאילתות זקוק לטיפול הרבה יותר יסודי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם כל המכסות האלה, כשאתה ביום רביעי בשעה 19:00 רואה שיש 30 שאילתות ושואל אחד במליאה, כל הסיפור די מגוחך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה מטפל פה בדבר שמחזיק מנגנון עצום גם בממשלה מול מי שבכנסת עוסק רק בדבר הזה, ומה בפועל?

רשף חן: השאילתות הן הכלי המינימלי שיש לחברי כנסת, בעיקר בהתחשב בזה שאין לנו זכות עיון במסמכים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כלי נפלא, אבל השאלה היא למה צריך בכלל לעשות את זה במליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלאו הכי הכל עובר לפרוטוקול, אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

רשף חן: זה לעניין הכמויות, אתה יכול להגביל את כמות השאילתות הרגילות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה היא עם כמה שאילתות להגיע למליאה, כי יכול להיות שצריך לצמצם את זה, אבל זה דיון הרבה יותר עקרוני.

אנה שניידר: לגבי שאילתות בעל פה לא כתוב בכלל מכסה.

אנה שניידר: היום כתוב שלכל חבר כנסת תהיה מכסה שווה.

רשף חן: לכמה זמן מיועדות המכסות?

ארבל אסטרחן: למושב של שנה, שזה כולל כנס קיץ וכנס חורף.

אנה שניידר: מושב כולל את שני הכנסים.

רשף חן: ומה לגבי קדנציה?

אנה שניידר: קדנציה זה ארבע שנים.

ארבל אסטרחן: לגבי מושב קובעים את מכסת הצעות החוק והצעות הסדר.

ארבל אסטרחן: כל תחילת מושב יושבת ועדת הכנסת ומחליטה בעניין.

רשף חן: אם כך, מדובר בהאחדה, וזאת באמת הצעה טובה.

ארבל אסטרחן: לחלופין, אפשר להגיד בכל כנס ייקבע כך וכך.

רשף חן: הנוסח הירוק טוב.

רשף חן: מה שכתוב "כיום בכוכבית" צריך להיות גם נוסח ירוק.

רשף חן: אנחנו יכולים לדעתכם להפוך את זה לנוסח שחור?

רשף חן: אנחנו לא יכולים.

ארבל אסטרחן: אבל אפשר להשאיר בנוסח ירוק רק את (ו), רק את יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: מה שכתוב למטה בשחור זה מעין חומר עזר.

רשף חן: אם כך, תמחקי את זה.

רשף חן: בזמן הדיון, את תצטרכי להסביר את זה.

ארבל אסטרחן: אני אשאיר את (ו), ובצד אכתוב את זה.

רשף חן: בכל מקרה, את צריכה להוציא החוצה את ועדת יצחק לוי.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "שאילתא 67.

רשף חן: (א) שאילתא לא תכיל – פסולה (1) ויכוח, חריצת משפט, כינוי או ביטוי מעליב או גזעני".

רשף חן: לא צריך לרשום את המילים "או גזעני" בירוק.

רשף חן: "(2) בקשה לחוות דעת כללית או לחוות דעת בשאלה משפטית, או עניין היפותטי".

רשף חן: המילה "כללית" בסדר, היא פשוט מבהירה.

רשף חן: אם אני רוצה לדעת מה עמדתו של משרד מסוים לגבי חוק, לדוגמה כשסוגרים תיק, החוק שמחייב להודיע זאת לאדם וליידע אותו מה היו הנימוקים לכך.

רשף חן: בפועל, פשוט מודיעים לו שהחליטו לסגור את התיק, במקרה הטוב מחוסר עניין לציבור.

רשף חן: אני רוצה לשאול את השר האם הוא חושב שבכך הוא עונה על דרישות החוק או לא עונה על דרישות החוק.

רשף חן: האם זה אומר שאני לא יכול לשאול את השאילתה הזאת?

אנה שניידר: זו לא חוות דעת משפטית.

רשף חן: כשאומרים למשרד לביטחון פנים לפרט את הנימוקים, מה הוא מבין מזה?

ארבל אסטרחן: אתה יכול לומר: המשרד נוהג להחזיר נימוקים כאלה וכאלה, האם אכן זה כך?

ארבל אסטרחן: מדוע זאת התשובה שניתנת?

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "(3) פנייה בעניין מעשה או אירוע שאירע זמן ניכר לפני מועד הגשת שאילתה".

ארבל אסטרחן: זאת אותה כוכבית.

רשף חן: זה בסדר.

רשף חן: "(4) פגיעה בכבוד הכנסת או במוסר".

אנה שניידר: את זה לא שינינו.

ארבל אסטרחן: אפשר לאחד את (1) ו-(4)?

רשף חן: לא, זה בסדר.

רשף חן: אני ממשיך לסעיף 39(1) *.

רשף חן: מה קורה אם אותו אדם מסכים שיפורסם שמו?

ארבל אסטרחן: אני חושבת שלא עושים את זה.

אנה שניידר: זה מצריך מנגנון בדיקה שצריך לבדוק האם פנית לאותו אדם והאם הוא הסכים ואם הוא הבין מה שיקרה, ואם באמת הסכמתו היתה אמיתית.

רשף חן: אני ממשיך לסעיף "תשובה וסירוב להשיב": "68.

רשף חן: (א) השר הנשאל ישיב בקיצור על השאילתה, על כל חלקיה, זולת אם יש בתשובה, לדעתו, כדי לפגוע בענייני המדינה או בהוראות כל דין".

ארבל אסטרחן: זה יצחק לוי.

רשף חן: "לחלופין: אם יש בתשובה כדי לפגוע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה או בקשרי מסחר בינלאומיים שלה".

אנה שניידר: כי זה קיים במקומות אחרים, בוועדה לביקורת המדינה לדוגמה.

אנה שניידר: בהרבה מקומות בחקיקה, אלה הסייגים, ולכן חשבתי שאולי זה גם מתאים כאן.

רשף חן: זה נראה מתאים.

רשף חן: מה זה "ענייני המדינה"?

רשף חן: ביטחון המדינה, יחסי החוץ שלה וקשרי מסחר בינלאומיים.

רשף חן: אני מנסה לחשוב האם יש עוד איזושהי פגיעה באינטרסים לגיטימיים של המדינה שלא מופיעה פה.

אנה שניידר: לקחתי את זה מסעיף 5 לחוק הכנסת.

רשף חן: וזה גם הניסוח, שיש למשל במסמכים חסויים בבית משפט ובדברים מהסוג הזה?

אנה שניידר: את זה לא בדקתי.

ארבל אסטרחן: בסעיף 42 לחוק יסוד: הממשלה יש הוראה מטעם הממשלה למסור מידע או...

ארבל אסטרחן: כשהדבר נחוץ להגנה על ביטחון המדינה, יחסי החוץ או קשרי מסחר בינלאומיים שלה או להגנה על זכות החיסיון שבדין.

רשף חן: זה בדיוק מה שצריך להיות.

ארבל אסטרחן: "אם יש בתשובה כדי לפגוע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה או בקשרי מסחר בינלאומיים שלה או להגנה על זכות החיסיון שבדין".

רשף חן: הנוסח לא צריך להיות ירוק אלא שחור.

רשף חן: גם המילים "ישיב בקיצור" צריכות להיות בנוסח שחור.

רשף חן: "סרב השר להשיב – יודיע בכתב לשואל וליושב ראש הכנסת שהסירוב בא מחמת סיבה זו" – גם נוסח זה צריך להיות שחור.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ב), סעיף (ג) וסעיף (ד).

רשף חן: לגבי סעיף (ד), האם הכוונה היא שאין לקרוא קריאות ביניים בזמן התשובות לשאילתות?

ארבל אסטרחן: כן, הרי רוב הדיון הוא התשובה.

רשף חן: מאיפה זה בא?

אנה שניידר: סעיף 13 בעמוד 36.

רשף חן: אגב, לדעתי "אין לקרוא קריאות ביניים בזמן השאילתות" צריך להיות בתשובה לשאילתה רגילה, כי זה רלוונטי רק לשאילתה רגילה.

אנה שניידר: למה?

אנה שניידר: ומה לגבי שאילתא בעל פה?

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "69.

רשף חן: (א) השר הנשאל ישיב על שאילתא רגילה או יודיע על סירובו להשיב, תוך 28 ימים מקבלת השאילתה".

רשף חן: 28 ימים זה קבוע?

ארבל אסטרחן: היום יש שני פרקי זמן של 21 יום, וועדת יצחק לוי מציעה להפוך את זה לפרק זמן אחד של 28 יום.

ארבל אסטרחן: היום בסעיף 43 כתוב השר הנשאל חייב להשיב תוך 21 יום.

ארבל אסטרחן: נבצר ממנו להשיב תוך 21 יום, יודיע בכתב, והוא יכול להשיב תוך עוד 21 יום.

ארבל אסטרחן: ועדת יצחק לוי הציעה לאחד את זה.

אנה שניידר: לקבוע 28 ימים וזהו.

רשף חן: מה זאת אומרת שהוא יכול להשיב תוך עוד 21 יום?

אנה שניידר: הוא יכול לבקש ארכה, ואז יהיו לו 42 ימים.

אנה שניידר: לדעת ועדת יצחק לוי זה פרק זמן ארוך מדי, ולכן היא החליטה על 28 ימים או 30 ימים.

רשף חן: השר קיבל עוד שבוע, ובתמורה שלא יבקש ארכה.

ארבל אסטרחן: וזה יישאר בנוסח ירוק?

רשף חן: כן, זה חייב להיות.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "(ב) עבר המועד והשאילתה לא נענתה תוך שבעה ימים נוספים" – אז בעצם יש לו לא 28 ימים, אלא יותר מזה – "יקבע יושב-ראש הכנסת מועד למתן תשובה לשאילתה ויודיע עליו לשר הנשאל, ובאותו מועד תונח השאילתה על שולחן הכנסת; לא השיב הנשאל באותו מועד – יודיע על כך יושב-ראש הכנסת לכנסת.

רשף חן: " האם זאת הפרת אתיקה מצד שר שהוא חבר כנסת לא להשיב לשאילתה?

ארבל אסטרחן: יכול להיות.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ג).

רשף חן: לשאילתה רגילה נותנים תשובה במליאה.

רשף חן: אם התשובה תישלח אליו על-פי מענו, זו כבר לא שאילה רגילה.

אנה שניידר: היא כן רגילה, אבל מאחר שמדובר בימי פגרה, הוא מקבל את התשובה למענו.

ארבל אסטרחן: אם הוא לא רוצה לחכות שלושה חודשים למושב הבא, התשובה תישלח אליו הביתה.

רשף חן: ומה ההבדל בין זה לבין שאילתא ישירה?

רשף חן: כאן כנראה מבקשים שזה יישלח על-פי המען, כשיתברר שאי אפשר יהיה לקבל את התשובה בזמן.

רשף חן: יכול להיות שחבר הכנסת קיווה שהתשובה תינתן לפני כן, אבל אם יוצאים לפגרה, חבר הכנסת אומר שהוא רוצה לקבל אותה למענו.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: (ד) יושב-ראש הישיבה יודיע את מספר השאילתה הרגילה שבסדר היום ושם השואל, והשר הנשאל ישיב במסגרת זמן של שתי דקות, ואם לדעתו מחייבת תשובתו פרק זמן ארוך יותר, רשאי הוא לצרף לפרוטוקול תשובה בכתב".

רשף חן: זה דבר חדש.

אנה שניידר: זה על-פי ועדת יצחק לוי, כדי שהשר לא יגיע עם עשרה עמודים ויקרא את כל אותם עשרה עמודים.

אנה שניידר: זה טוב כדי שלא ייווצר מצב שיעמוד שר במשך שעה ויקרא את התשובה.

ארבל אסטרחן: יש לנו כבר תקדים, בהמשך המשפט כתוב שאם חבר הכנסת השואל לא נמצא, במילא התשובה עוברת לפרוטוקול, כך שזה לא משהו שהוא חריג.

אנה שניידר: אולם, רשאי השר לקרוא את תשובתו בכל זאת.

רשף חן: אבל אז יכול להיות מצב שלגבי כל שאילתא יכתבו תשובות ארוכות, ויגידו שהן עוברות לפרוטוקול.

ארבל אסטרחן: אתה לא תשמח אם יתנו לך תשובה ארוכה?

אנה שניידר: ומצד שני, הם רוצים למנוע מצב ששר יעמוד ויקרא 10 שעות תשובה והמליאה תהיה ריקה.

רשף חן: אם לדעתו מחייבת התשובה פרק זמן ארוך יותר, מה עם הזכות של חבר הכנסת לשאול שאלה משלימה?

ארבל אסטרחן: הוא רשאי.

רשף חן: ומתי הוא יקרא את התשובה הארוכה הזאת?

אנה שניידר: אני לא יודעת אם הוא רשאי.

רשף חן: בטח שהוא רשאי לשאול שאלה.

רשף חן: מתי הוא יקרא את התשובה?

רשף חן: הוא רשאי להעביר את זה בכתב לחבר הכנסת יום לפני, זה בסדר.

רשף חן: לעתים חבר הכנסת שואל את כל השאילתה הזאת כדי שיוכל לעמוד על הדוכן ולהגיד לשר "נו-נו-נו" במליאה.

ארבל אסטרחן: על מה שכרגע השר אמר?

רשף חן: בוודאי, כי אחרת אתה תמיד תגיש שאילתא ישירה.

רשף חן: זה לא צריך להיות פה.

רשף חן: זה יכול להיות בסוף הסעיף, כלומר אם לדעת השר התשובה ארוכה יותר משתי דקות, הוא רשאי להעביר לחבר הכנסת את התשובה לכל הפחות 24 שעות לפני הדיון שנקבע, וחבר הכנסת רשאי לשאול שאלה משלימה בדיון.

ארבל אסטרחן: אולי אפשר להגיד שהוא יכול לצרף זאת בנוסף לתשובתו בעל פה.

ארבל אסטרחן: אם הוא ידבר בעל פה ויגיד משהו – גם אם לא את הכל – הוא יגיד שאת היתר, את המסמכים ואת הנתונים, הוא מצרף, ואז גם חלק מהתשובה שלו תהיה בעל פה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מדובר בתוספת מסמכים?

רשף חן: זאת לא תוספת מסמכים.

רשף חן: הואיל ולדעתו תשובתו מחייבת פרק זמן ארוך יותר, רשאי השר לצרף לפרוטוקול תשובה בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בתחילת שנות ה-70 פנחס ספיר ענה תשובה ואחרי זה אמר שיש לו ערמה שלמה של ניירת, והוא הציע שזה ייכנס לפרוטוקול, אם אני זוכר נכון.

רשף חן: זה בסדר, וזה דבר אחר.

רשף חן: בנוסף לתשובה, הוא יכול לצרף מסמכים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא בא במקום כל התשובה, אלא הוא אומר ומוסיף.

רשף חן: זה בעצם לא עוסק בכלל בתשובה שלו, אלא במסמכים נלווים.

רשף חן: רצה השר לצרף לתשובתו מסמכים, הוא רשאי לעשות כן ולמסור אותם.

רשף חן: הלא בכל מקרה הוא אומר שיש לו סטטיסטיקה שהוא יצרף אותה לפרוטוקול.

אנה שניידר: אז אולי אפשר לצרף את שני הדברים, שהשר הנשאל בכל מקרה ישיב במסגרת זמן של שתי דקות, ואם לדעתו מחייבת תשובתו פרק זמן ארוך יותר - -

רשף חן: צירוף מסמכים, לא פרק זמן ארוך יותר.

ארבל אסטרחן: גם אם התשובה היא ארוכה, או ברצונו לצרף למסמכים, רשאי הוא בנוסף לתשובה בעל פה, לצרף זאת לפרוטוקול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, יש בכלל טכניקה של מסמכים שהפרוטוקול מייצג רק את מה שנאמר במליאה, ואז יש כוכבית ששר יכול לצרף מסמך, מעבר לשאילתות.

רשף חן: נניח ששר חושב שהנושא מצריך תשובה ארוכה שהוא לא יכול לענות עליה בשתי דקות, אלא הוא זקוק לשבע דקות.

רשף חן: יש שתי אפשרויות במקרה כזה: אחת – לאפשר לו לקרוא אותה במשך שבע דקות שזה קורה לעתים, ואני לא רואה את הבעיה הגדולה כאן, והשנייה – להגיד שהוא ידבר רק שתי דקות, ואם הוא רוצה לדבר זמן ארוך יותר, הוא ימסור אותו בכתב.

רשף חן: הבעיה היא שאני כחבר כנסת מאבד את הזכות שלי לשאול שאלה משלימה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הנושא של שאילתות נבנה מלכתחילה במשובש על כך שזה יעבוד כמו בפרלמנט האנגלי – שאלה תשובה, שאלה תשובה, יש פינג-פונג וזה הולך יופי.

רשף חן: נשאיר את זה כך שהשר צריך לענות את התשובה במשך שתי דקות.

רשף חן: אם יושב ראש הכנסת נותן לשר זמן ארוך יותר, הוא ייתן לו זמן ארוך יותר, אבל מדובר בשתי דקות.

רשף חן: אם כך, צריך להוריד את הנוסח הירוק.

רשף חן: לגבי צירוף מסמכים, דוד אומר שיש הוראה כללית ולכן לא צריך לציין זאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש הוראה כללית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צריך לאתר אותה ולראות איפה היא כתובה.

ארבל אסטרחן: דיברנו על זה.

אנה שניידר: רשום שהגבלה זו אינה חלה על מסמכים ששרים מבקשים לצרף לנאומיהם.

ארבל אסטרחן: שר וסגן שר המדברים בשם הממשלה, רשאים לצרף לפרוטוקול מסמכים הקשורים לנאומם ולבקש כי ייכללו בפרוטוקול.

אנה שניידר: אפשר לומר את זה גם כאן - שההוראה הזאת בשינויים המחויבים תחול כאן.

רשף חן: זה נאום, זה חל.

אנה שניידר: אם כך, בכלל לא צריך שום דבר.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ה).

ארבל אסטרחן: עכשיו יש הוראה חדשה – שלא היתה קיימת בזמן ועדת יצחק לוי – בסעיף 88 שניתנה בסוף הכנסת הקודמת, ושם נאמר מי יכול להשיב בשם הממשלה בדיון להצעות לסדר יום.

ארבל אסטרחן: הפריע לחברי כנסת שהם מגישים הצעה לסדר היום בנושא משרד המסחר והתעשייה ועונה מישהו אחר, ולכן קבעו שלעניין זה הממשלה יכולה להיות מיוצגת רק על-ידי ראש הממשלה, השר שהנושא המוצע נמצא בסמכותו באופן ישיר או עקיף או סגנו, השר המקשר או שר אחר שראש הממשלה הסמיכו לשם כך, כדי שלא יהיה שר אחד שבא ועונה על כל ההצעות לסדר, בלי להבין על מה הוא מדבר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האמת היא שזה התחיל ממצב שבו סגן שר הביטחון ענה על הצעות לסדר של שר האוצר.

רשף חן: האם מדובר על שר אחר שראש הממשלה הסמיכו לכך באופן קבוע או לצורך אותה ישיבה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, לצורך העניין.

רשף חן: אז הוא יוכל כל אחד להסמיך.

רשף חן: איך הוא יסמיך אותו?

רשף חן: ייתן לו תעודה שיתלה אותה על הקיר?

אנה שניידר: איך אנחנו עכשיו מיישבים בין ההוראה הזאת בסעיף 88 לבין ההוראה בסעיף (ה)?

ארבל אסטרחן: סעיף (ה) נוקשה יותר, כמובן.

רשף חן: "בהסכמת חבר הכנסת השואל, או בנסיבות המצדיקות זאת ובהסכמת יושב-ראש הכנסת – רשאי השר הנשאל להיות מיוצג על-ידי שר אחר".

ארבל אסטרחן: היינו למשל רוצים לאפשר לראש הממשלה להשיב תמיד על כל השאילתות?

רשף חן: לא, למה?

רשף חן: קרה אי פעם שראש הממשלה השיב על שאילתה?

ארבל אסטרחן: האם היום שר האוצר עונה על שאילתות של שר החוץ?

רשף חן: מה עם סגן השר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: סגן השר רלוונטי, כי יש סעיף בתקנון שאומר שסגן השר שמייצג את המשרד, דינו כדין השר.

ארבל אסטרחן: הייתי אומרת פה "או סגנו".

רשף חן: אבל פה זה בהסכמה, פה זה החריג.

רשף חן: סעיף 69(א) זה סעיף התשובה, צריך לומר "השר הנשאל או סגנו ישיב על שאילתה".

רשף חן: זה מבהיר שאם יש לו סגן, הוא יכול להשיב על השאילתה.

ארבל אסטרחן: אתה רוצה שבסעיף (ה) נאמר "על-ידי שר או סגן שר אחר"?

רשף חן: לא, "על-ידי שר אחר".

רשף חן: מילא סגן שר הביטחון מדבר בשם שר הביטחון, אבל סגן שר הביטחון ידבר בשם שר האוצר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפילו בהצעה לסדר היום אתה לא יכול לעשות את זה.

רשף חן: את הנוסח הסגול את יכולה למחוק.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ו).

רשף חן: "ממקומו" זאת תוספת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה לא ממקומו, זה מהצד.

אנה שניידר: זה נקרא ממקומו, וזה יופיע בנוסח שחור.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא: "(ז) נשאלה שאלה נוספת, ישיב השר הנשאל במסגרת זמן של דקה אחת, ואם, לדעתו, מחייבת תשובתו פרק זמן ארוך יותר, רשאי הוא לצרף לפרוטוקול תשובה בכתב".

אנה שניידר: אם כך, את זה צריך להוריד, או שכאן אתה כבר מסכים לזה, כי זאת כבר השאלה הנוספת?

ארבל אסטרחן: כי חבר הכנסת לא ישאל עוד לגבי זה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ומתי הוא יצטרך לתת תשובה בכתב?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אין לו תשובה בכתב לשאלה הנוספת.

רשף חן: בוודאי, היא לא מוכנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: השאלה הנוספת נשאלת OUT OF THE BLUE.

רשף חן: מה אומר כרגע הסעיף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לדעתי, זה מה שהוא אומר.

רשף חן: אז התשובה היא תוך זמן סביר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ואז איך זה יצטרף לפרוטוקול?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שאפשר לוותר על זה.

ארבל אסטרחן: סעיף (ד) אומר משהו אחר.

ארבל אסטרחן: הנוסח הזה הוא הנוסח של ועדת יצחק לוי.

רשף חן: בעמוד 31 יש שלוש כוכביות, ושם כתוב:

רשף חן: במסגרת זמן של דקה אחת, ואם לדעת השר מחייבת תשובתו פרק זמן ארוך יותר, רשאי הוא לצרף לפרוטוקול תשובה בכתב.

רשף חן: תוך כמה זמן תצא התשובה, כדי שאפשר יהיה לערוך את הפרוטוקול?

רשף חן: כמה זמן עורכים את הפרוטוקול?

אנה שניידר: אם הוא רוצה לענות, זה לא ייכנס לפרוטוקול, הוא יענה לשואל בכתב.

רשף חן: את אומרת שהוא יענה לו, ואם הוא רוצה לכתוב לו מכתב, שיכתוב לו מכתב.

ארבל אסטרחן: אבל אז הוא יגיד שהוא לא יכול בדקה לתת תשובה, אלא הוא רוצה לפרט בפניו את התשובה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז שישלח לו את זה במכתב אחר כך.

רשף חן: ואם הוא רוצה לפרט את זה לפרוטוקול?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: איך תצרף את זה לפרוטוקול?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נניח שלוקח לשר שלושה שבועות להכין את התשובה.

רשף חן: לכן תגיד לי תוך כמה זמן התשובה צריכה להגיע, כדי שמבחינת עריכת הפרוטוקול לא תהיה בעיה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש שני שלבים: אחד – סטנוגרמה, והשני - דברי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לי שדברי הכנסת נערכים בסדר גודל של 21 יום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הסטנוגרמה מוכנה כבר בערב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה עשינו לגבי התיקונים של חברי הכנסת ולגבי הקטע שבו היה מתאפשר לחברי הכנסת לתקן את דבריהם, אם מדובר בשגיאה שנפלה וכו'?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמה ימים השארנו להם לתיקון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: את אותה מסגרת תיקון, אתה יכול לתת גם לשר.

אנה שניידר: הרוצה לתקן...

אנה שניידר: יעביר את בקשתו תוך ארבעה ימים מהמועד.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם כך, תוך ארבעה ימים ניתן לאפשר לשר להוסיף זאת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא יגיד שהוא יצרף את התשובה, ותוך ארבעת הימים האלה הוא יצרף את התשובה, כמו שזה חל לגבי חבר כנסת.

אנה שניידר: אם כך קבענו ארבעה ימים, כמו שקבענו מקודם.

רשף חן: אם כן, נאמר "רשאי הוא לצרף לפרוטוקול תשובה בכתב" ונוסיף "תוך ארבעה ימים" - גם אם זאת שאלה שהיא באמת משלימה?

ארבל אסטרחן: בוועדת יצחק לוי הורידו את זה.

רשף חן: אם זה נושא חדש, הוא יכול לבקש שאילתה חדשה.

רשף חן: לעומת זאת, הוא יכול להגיד שהוא רוצה להגיש את התשובה לשואל בכתב או בישיבה אחרת.

ארבל אסטרחן: צריך להבחין בין שתי אפשרויות.

רשף חן: שאלה נוספת תהיה בהתאם לתוכן התשובה.

רשף חן: צריך להוסיף לסעיף (ז) שהשר רשאי לבקש כי השאלה הנוספת תוגש כשאילתה חדשה, "ובלבד שהגיב עליה תוך שבעה ימים".

ארבל אסטרחן: "והוא ישיב עליה תוך שבעה ימים".

ארבל אסטרחן: צריך לתקן כאן במקום סעיף 68 לסעיף 68(א), וכן במקום סעיף (ד) זה כמובן סעיף (ז).

רשף חן: אני קורא את סעיף 70(א).

אנה שניידר: מה ההבדל בין שאילתא רגילה לבין שאילתא ישירה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התכתבות בין חבר הכנסת לשר - -

אנה שניידר: לא הגדרנו את זה.

ארבל אסטרחן: ההבדל הוא בתשובות.

רשף חן: למה מדובר בשלושים ימים?

ארבל אסטרחן: נבצר ממנו 21 ימים, אז - -

רשף חן: שיהיה זהה ל-28 ימים.

אנה שניידר: אני הייתי בשני המקומות משנה זאת ל"שלושים ימים".

רשף חן: נשאיר זאת בירוק.

רשף חן: ועדת יצחק לוי הציעה להעביר זאת למזכירות הכנסת.

רשף חן: אפשר למחוק את ההצעה.

רשף חן: אני קורא את פיסקה (ב).

רשף חן: למה כאן לא נקבע שהוא יקבע לו מועד להשיב?

ארבל אסטרחן: היום כתוב שיושב ראש הכנסת יורה לשר על המועד שבו הוא צריך להשיב במליאה.

רשף חן: הדבר הנכון הוא שאותה פרוצדורה שחלה על השאילתה הרגילה, תחול גם על השאילתה הישירה.

רשף חן: אם הוא לא השיב, האם נדלק אור אדום ואז אוטומטית יוצאת הודעה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש מעקב, אני לא יודע אם אור אדום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני לא זוכר מצב שבו שאילתה ישירה הפכה בגלל עיכובים לשאילתה רגילה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם יש שאילתות שנכנסות אחרי המועד - -

אנה שניידר: כרגע היושב ראש רק מודיע לכנסת שהשר לא השיב.

ארבל אסטרחן: אני קוראת מוועדת יצחק לוי סעיף 68.

רשף חן: עם התשובה יש גם העתק ליושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: אולי חבר הכנסת לא רוצה שהתשובה תופיע בפרוטוקול?

ארבל אסטרחן: צריך פשוט להעתיק את סעיף 69(ב), אתה רוצה להחיל את אותו דין.

רשף חן: את יכולה לומר "לא השיב השר לשאילתה ישירה במועד, יחולו הוראות סעיף 69(ב), בשינויים המחויבים".

רשף חן: אני קורא את סעיף שאילתה בעל פה, סעיף 71(א).

רשף חן: אני עובר לסעיף 71(ב) - אושרה על ידי מי השאילתה בעל פה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על ידי היושב ראש ואושרה על ידו.

רשף חן: זאת לא הנשיאות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, יושב ראש הכנסת.

רשף חן: אם כך, צריך לומר "ואושרה על ידו".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האם יש לזה חשיבות אם נקדים את השעה ל-11:00?

אנה שניידר: יצחק לוי רצה להקדים את השעה ל-11:00.

רשף חן: נשאיר את זה כמו שזה.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בשבוע כמו השבוע שמתחילים מחר את המליאה בנושא לא פרלמנטרי, הוא אמר שתהיה רק שאילתה אחת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אל"ף – יש מכסה - -

רשף חן: כאן ההבדל הוא לא הבדל פרוצדורלי, חסר לי בתקנון ששאילתה בעל פה היא שאילתה שהוגשה בהתאם - -

אנה שניידר: אולי נרשום בהתחלת סעיף ההגדרות, שאילתה בעל פה - -

רשף חן: אני חושב שסעיף 65(ב) יהיה יותר מועיל, אם נאמר שאילתה שהתשובה בה נמסרת במליאה, כאמור בסעיף 69, שאילתה ישירה – התשובה בה תימסר ישירות בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שאילתה בעל פה – שאילתה שיושב ראש הכנסת, לפי שיקול דעתו, אישר את דחיפותה, כאמור בסעיף 71.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא צריך להוסיף עוד דבר שלא יעמדו בו.

אנה שניידר: חשיבות ודחיפות מיוחדים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חשיבות, דחיפות, עניין לציבור.

רשף חן: יושב ראש הכנסת קבע שהתשובה לה תימסר במליאה עוד באותו שבוע.

ארבל אסטרחן: בשבוע בו הוגשה כאמור.

ארבל אסטרחן: במקום "תיבטל מאליה" יש לומר "תתבטל מאליה".

רשף חן: אני ממשיך לקרוא את סעיף (ה).

ארבל אסטרחן: היום כתוב ארבע שאילתות.

אנה שניידר: תשאירו את המספר "שבע" בירוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם בהצעות דחופות, לאחרונה כמעט בכל שבוע הוא מאשר שש ואחר כך עוד ערעורים נוספים בוועדת הכנסת.

רשף חן: מה המקסימום?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בעבר הגיעו לשבע, אבל זה די נדיר.

רשף חן: נשאיר את "שבע" בשחור.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא סעיפים (ו), (ז) ו-(ח).

רשף חן: מה לגבי סעיף (ט)?

רשף חן: "רשאי להגיב ממקומו"?

אנה שניידר: הוא מגיב על מה שהוא שמע.

רשף חן: אנחנו נשארים במצב של בירור אינפורמציה.

אנה שניידר: תראה מה כתוב בסעיף (י).

אנה שניידר: אני עדיין חושבת שזה צריך להיות תגובה.

אנה שניידר: תגובה, לדעתי, כוללת באפשרותה אפשרויות לשאול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: תן את שתי האופציות - להגיב ולשאול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: קורה שיש ויכוח קצרצר, ואז הוא אומר שזה לא נכון, זאת אומרת שהוא גם מגיב וגם שואל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה אכפת לך לומר "להגיב ולשאול"?

רשף חן: בתגובה יכולים - -

אנה שניידר: נאמר "רשאי לשאול שאלה נוספת, ובלבד שהיא נובעת מתוכן התשובה".

אנה שניידר: מה לגבי מסגרת הזמן?

אנה שניידר: אני מבינה שאתם רוצים מסגרת של דקה.

רשף חן: אנחנו עוברים לסעיף (י).

רשף חן: הוחלט לפצל לסעיף נפרד את המשפט האחרון "על שאלה נוספת יחולו ההוראות הקבועות בסעיף 67 לעניין שאילתא פסולה".

רשף חן: סעיף (יא) יהפוך לסעיף (יב).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: "תשובת השר לשאלות הנוספות" תהיה במשך שתי דקות - -

רשף חן: "שתי דקות נוספות" יהיו בשחור.

רשף חן: סעיף (יב) הופך לסעיף (יג).

רשף חן: מה שאושר כדחוף זאת השאלה הראשונה.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל הוא נובע - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: על כל זה הייתי מוותר וקובע שהשר ישיב בכתב לשואל.

ארבל אסטרחן: צריך להסתכל מה קורה בשאילתה רגילה.

רשף חן: בסעיף (ט) ו-(י) - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני הייתי מוריד את האופציה של ישיבה אחרת.

רשף חן: לדעתי, הוא צריך להוסיף לפרוטוקול את התשובה שלו תוך ארבעה ימים.

רשף חן: הוא יכול לומר שיש הסדר של תוספת לפרוטוקול תוך ארבעה ימים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בארבעה ימים אתה רוצה להוסיף תשובה בכתב.

רשף חן: אני נותן לך את אותו דבר, אבל אני לא מאפשר לך לתת תשובה רגילה, כי קבענו שהנושא הוא דחוף.

ארבל אסטרחן: אבל בשאילתה רגילה נתנו לו שבעה ימים.

רשף חן: בסעיף (יב) יש לו רשות בלתי מוגבלת - -

רשף חן: סגן מזכיר הכנסת אומר שזה לא נוח, ואני אומר שהפתרון הוא שתיתן את התשובה שלך כאילו ענית בזמן אמת, ובא לציון גואל.

רשף חן: הפרוטוקול משקף את התשובה, ופתרנו את כל הבעיות.

אנה שניידר: אבל זה רק לגבי השאלה הנוספת.

ארבל אסטרחן: אפשר לומר להעביר את תשובתו בכתב לפרוטוקול תוך ארבעה ימים.

רשף חן: אני רוצה להיות מסוגל להגיד לאנשים שכל מה שמופיע בשחור לא ישתנה.

רשף חן: מה שמופיע בירוק זה לדיון נוסף.

אנה שניידר: ירוק זה ועדת יצחק לוי בעצם.

רשף חן: מה שרשום בירוק אלה דברים חדשים של ועדת המשנה.

רשף חן: מה שרשום בסגול אלה דברים שהוועדה תצטרך לקיים עליהם דיון גם בוועדת המשנה.

אנה שניידר: אבל גם במליאת הוועדה.

ארבל אסטרחן: הנוסח הסגול נותר לאישור בוועדת המשנה.

רשף חן: הבנו שסעיף (יב) נשאר ירוק, במובן של זו המלצתנו מחדש ותוך ארבעה ימים.

רשף חן: אנחנו עוברים לסעיפים הבאים, (יג) ו-(יד) שהופכים ל-(יד) ו-(טו).

אנה שניידר: במהלך הישיבה יש למנהל הישיבה כל הסמכויות של יושב ראש הכנסת.

אנה שניידר: מחוץ לישיבה, זה יושב ראש הכנסת.

רשף חן: "חרג חבר הכנסת השואל או השר מן הזמן המוקצב לו" ונוסיף "או חרג מהוראות פרק זה" – "יפסיקו היושב ראש", וכאן נאחד את זה עם הפסקה הקודמת "ויכול היושב ראש להורות לשר שלא להשיב על השאילתה או על השאלה הנוספת".

רשף חן: נוסיף פסקה נוספת "בהסכמת חבר הכנסת השואל, או בנסיבות המצדיקות זאת ובהסכמת יושב-ראש הכנסת – רשאי השר הנשאל להיות מיוצג על-ידי שר אחר", וזה יופיע בירוק.

אנה שניידר: שאילתות מהירות לממשלה ושעת שאילתות לשר אלה שני סעיפים שהם בעצם חדשים וקיימים בתקנון, דא עקא שהם היו הוראות שעה, ותוקפם פג.

רשף חן: אז בעצם לא משתמשים בהם יותר עכשיו?

ארבל אסטרחן: זה היה אמור להיות בתוקף חצי שנה.

אנה שניידר: אף אחד לא שם לב שתוקפו פג.

רשף חן: ומי החליט על זה?

רשף חן: החליטו על זה בוועדת הכנסת?

אנה שניידר: בורג החליט על זה.

אנה שניידר: זה היה בוועדת הכנסת, וזה תיקון תקנון, אבל מניסיוני, כהוראת שעה.

רשף חן: וזה עובד?

אנה שניידר: אני לא יודעת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני יודע שיש מגעים עם הממשלה להפוך את זה לשעת שאילתות לכל הממשלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המודל הוא קנדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בקנדה זה מתרחש לעתים קרובות די דחופות, כאשר כל הממשלה יושבת ויש הפניית שאילתות, וראש הממשלה קובע מי השר המשיב.

רשף חן: אני קורא את סעיף 72(א).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נוכח ההערה של אנה, יכול להיות שכדאי לדלג את זה עכשיו ולראות אם רוצים לחדש את זה.

אנה שניידר: אז למה לדלג?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי אם יגידו שרוצים לבטל את זה, חבל על הזמן.

אנה שניידר: שיידע קודם מה כתוב כאן.

רשף חן: אני קורא את סעיף 72(ב): "בכל זמן שאילתות מהירות ישתתפו לפחות שבעה שרים, ובלבד שכל אחד מהשרים ישתתף בזמן שאילתות מהירות פעם אחת בחודש לפחות" - זה לא קורה, נכון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ג) - גם זה לא מתקיים.

רשף חן: אני קורא את סעיף (ד) – כתוב כאן "השאילתות המהירות שהועברו מראש יהוו לפחות שלישים מהשאילתות המהירות באותה ישיבה".

ארבל אסטרחן: "לפחות שני שלישים".

ארבל אסטרחן: שליש לא הועברו מראש.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שליש הן ספונטניות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למיטב ידיעתי, לא מעבירים אותן, מדובר בשר אחד שקובעים לו את הנושאים וחברי הכנסת שואלים.

ארבל אסטרחן: זה שייך לסעיף 73, הסעיף הבא – שעת שאילתות לשר.

רשף חן: אני ממשיך לקרוא את סעיף (ה).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדמה לי שבזמן שבורג היה יושב-ראש הכנסת, הדבר הזה התרחש פעמיים.

אנה שניידר: השאילתות המהירות היו בתוקף במשך חצי שנה, ואולי באמת אין מקום לחדש את השאילתות המהירות לממשלה.

אנה שניידר: יכול להיות שאת כל סעיף 72 נהפוך לנוסח ירוק ויחליטו מה רוצים לעשות לגביו.

ארבל אסטרחן: נוסח סגול, כי זה מהותי.

רשף חן: זה יהיה נוסח סגול, והערה – האם להמשיך?

רשף חן: זה לא חדש, זה נוהג שלכאורה קיים, אבל האם להמשיכו?

ארבל אסטרחן: סעיף 73, תוקפו לא פג, זה הנוסח הקיים.

רשף חן: אני קורא את סעיף 73(א) ו-73(ב).

רשף חן: אני לא מבין את 73(ב).

ארבל אסטרחן: זה הנוסח הקיים.

אנה שניידר: ממצים קודם נושא אחד, כל חבר כנסת שרוצה לשאול באותו נושא.

רשף חן: כל זה יהיה בסגול, אנחנו נקיים על זה ישיבה.

רשף חן: לדעתי, בעיקרון צריך להיות פה הסדר חדש שנותן גמישות ליושב ראש הכנסת לקבוע שר אחד או יותר משר אחד, יכול להיות ראש ממשלה.

רשף חן: הוא יכול לקבוע מי יהיה המשיב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זאת אומרת שאתה רוצה לעשות שילוב של סעיף 72 ו-73.

רשף חן: שילוב של שניהם, עם הסדר אחיד לגמרי לגבי שניהם.

רשף חן: צריך איכשהו לקבוע את הסדר, כלומר הוא קובע את הנושאים, מזמין חברי כנסת להגיש שאלות ולקבוע למי יש זכות קדימה.

אנה שניידר: זה מה שכתבנו כאן, איך יירשמו חברי הכנסת לדוגמה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באיזו מסגרת אתה רוצה לקיים את הדיון הזה על שני הסעיפים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוועדת המשנה במליאת הוועדה?

רשף חן: בוועדת המשנה, הכל בוועדת המשנה.

אנה שניידר: אבל אנחנו עכשיו בוועדת המשנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא חושב שתהיה ועדת משנה אחרת.

רשף חן: כרגע אנחנו עושים עבודה שהיא טכנית ומשעממת.

רשף חן: מבין חברי הוועדה אני אתנדב לעשות את העבודה הזאת.

רשף חן: אנחנו עושים מיפוי: נוסח שחור – אין מה לדבר עליו, הוא לא משתנה, פשוט קודיפיקציה, טכניקה מוחלטת; נוסח ירוק – מצב שבו על פי רצוי, מצוי, נוהג, ועדת יצחק לוי, אנחנו ממליצים לעשות שינויים פה ושם, ועל זה ועדת המשנה תוכל להחליט יחסית מהר.

רשף חן: נגיד לחברי הכנסת שיש פה שינוי, ונשאל האם יש למישהו הסתייגות.

רשף חן: נגיד מה אנחנו כצוות ממליצים, ונשאל מי רוצה להסתייג.

רשף חן: על זה נקיים ישיבה בוועדת המשנה, ונעבור על הנימוקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: באותו הרכב כמו עכשיו?

רשף חן: לא יודע, אבל לפחות אז תהיה הזדמנות לחברי הוועדה לבוא, כי כרגע אמרתי להם שחבל להם על הזמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאם תעביר להם את זה את זה מראש עם מכתב לוואי - -

רשף חן: אני אבקש מהם לבוא, אם יש להם הערות.

רשף חן: אחרי שנעבור על כל הנוסחים הירוקים, נעשה סיבוב שלישי, עדיין במסגרת ועדת המשנה, ונעבור לכל הנוסחים הסגולים, ואז גמרנו את התהליך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: והקטע הזה הוא בסגול?

רשף חן: כן.

אנה שניידר: ואם בנוסחים הסגולים יהיו חילוקי דעות בין חברי הוועדה, ממילא תצטרך להציג את זה במליאת הוועדה.

רשף חן: בוודאי, מה הפרוצדורה כשיש חילוקי דעות בוועדת משנה?

אנה שניידר: הולכים למליאת הוועדה.

רשף חן: ועדת המשנה לא יכולה לקבל החלטות בעצמה?

ארבל אסטרחן: בוודאי שהיא יכולה, היא יכולה להצביע.

אנה שניידר: אלה ההמלצות, אלא אם יש חילוקי דעות בין חברי הוועדה.

רשף חן: אם יהיו חילוקי דעות, תהיה הצבעה, נקבל החלטה.

אנה שניידר: אבל עדיין מליאת הוועדה יכולה לא לקבל איזושהי המלצה.

רשף חן: תמיד.

רשף חן: אלא אם כן יהיה פה משהו יוצא דופן, אני לא מתכוון להגיד למליאה שאני מבקש לקיים דיון בנושא זה וזה.

רשף חן: אני מתכוון להביא מוצר מוגמר, ולהגיד שזאת המלצת ועדת המשנה.

רשף חן: כל מי שרוצה להגיש הסתייגות, יכול להגיש הסתייגות.

אנה שניידר: נכון, ואז המוצר כולו יהיה בשחור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני רק מבקש לשים לב, שמכיוון שהממשלה מעורבת בנושא הזה מעבר לדברים טכניים – והיו דיונים בוועדת הכנסת בנושא הזה - באיזשהו שלב כדאי שיהיה מישהו מהממשלה, כי זה עורר די מהומות, אם את זוכרת את הדיון שהיה עוד בתקופת חיים רמון.

ארבל אסטרחן: הם מוזמנים תמיד.

ארבל אסטרחן: אני מדברת עם דלית דרור.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, בעבר ליווה את הדיונים האלה המשנה ליועץ המשפטי לענייני חקיקה, וזה די מפתיע שהם לא נמצאים.

רשף חן: כי אין לו מה לעשות כרגע עד שנתחיל את הדיון על הנוסחים הירוקים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הקטע הזה הוא בעייתי, כי אחת הטענות שנטענו נגד כל הדברים האלה היא שיעמידו את הממשלה במבחני פתע.

רשף חן: אז יבואו ויגידו.

רשף חן: אגב, אני לא הייתי עושה להם מבחן פתע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מבחן פתע שעת שאילתות כזאת.

רשף חן: למה להגיד שהם לא ידעו זאת מראש?

רשף חן: מדובר על 48 שעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה רוצה לזמן כמה שרים, תישאלנה שאילתות וכו'.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה מבחן פתע, וכשנכשלות כל הממשלות, הן אמרו שהן לא כל כך מעונינות בזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל הפרק הזה בסגול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל זה בהחלט דיון נוסף.

רשף חן: כל הפרק הזה נשאר בסגול.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה אומר "האם ההשלמה תיכנס לפרוטוקול"?

ארבל אסטרחן: כתוב שהוא יכול להגיש תשובה או השלמה לתשובתו.

ארבל אסטרחן: האם זה ייכנס לפרוטוקול או שזה יהיה בכתב לחבר הכנסת?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו מעמיסים יותר מדי דברים.

רשף חן: לא נתעסק עם זה עכשיו.

רשף חן: אנחנו עוברים לפרק רביעי: סדר הדיונים – הוראות כלליות.

אנה שניידר: זה סעיף 46.

רשף חן: אני קורא את סעיף 74 וסעיף 75.

רשף חן: לגבי סעיף 75(5), מה השינוי?

ארבל אסטרחן: זאת הצעת יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: הם קובעים מספר גדול יותר הנדרש כדי להפוך כל נושא אחר שהוא לא מאלה לדיון סיעתי, במקום 10 – 40, במקום שמונה – 30.

רשף חן: לאיפה נכנסת מדיניות החוץ פה?

ארבל אסטרחן: בוועדת יצחק לוי המליצו לאחד את זה תחת "הודעת הממשלה".

רשף חן: אם למשל יש לי הצעה לסדר בנושא מדיניות החוץ של מדינת ישראל.

ארבל אסטרחן: לפני שהיא אושרה, כשרק חבר כנסת מעלה את ההצעה, זה אף פעם לא יהיה דיון סיעתי – חבר כנסת שואל, והשר משיב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה קורה כשהוחלט לדון בזה במליאה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כאשר מוגשות הצעות לסדר היום לפי סעיף 86, האם זה דיון סיעתי או אישי?

רשף חן: בשלב ראשון ברור שהמציע הוא המציע, ובזה נגמר העניין, כלומר הדיון לא יכול להיות סיעתי, אבל נניח שנקבע דיון במליאה, אז הדיון הוא סיעתי, ועכשיו זה לא יהיה.

רשף חן: מאיפה מלכתחילה בא הנושא הזה של מדיניות החוץ ומדיניות הביטחון?

ארבל אסטרחן: הם אמרו שבמקום פסקאות (3) ו-(4) "מדיניות חוץ וביטחון", תבוא פסקה (3) חדשה "הודעת הממשלה".

רשף חן: זאת הצעה טובה ויפה, אבל זה גם חידוש, וזה היה צריך להיות נוסח ירוק.

רשף חן: אני מציע להשאיר את זה כמו שזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כמו בתקנון הקיים, אין שום בעיה.

רשף חן: צריך לכתוב "דיון במדיניות החוץ או הביטחון".

ארבל אסטרחן: אבל כתוב "אלה הנושאים שהדיון בהם".

ארבל אסטרחן: בפסקה (3) נחזור ל"מדיניות החוץ ומדיניות הביטחון".

רשף חן: מדיניות החוץ או הביטחון של הממשלה.

רשף חן: סעיף "הודעת הממשלה" נמחק.

רשף חן: נושא שאחת הסיעות הודיעה ליושב ראש הכנסת שהיא תציע בו אי אמון – זה כבר רלוונטי.

אנה שניידר: לכן כתבנו "הבעת אי אמון".

אנה שניידר: אין היום הודעת ממשלה, אם חזרנו לנוסח הישן.

אנה שניידר: הודעת ממשלה, לפי המלצת יצחק לוי, באה במקום "מדיניות החוץ ומדיניות הביטחון".

רשף חן: על מה יש היום הודעת ממשלה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכולה להיות הודעת ממשלה על מצב האבטלה.

ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה למסור הודעה בכל עת.

ארבל אסטרחן: אמרנו ששלושים חברי כנסת יכולים לבקש לקיים על זה דיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בכל נושא שהיא רוצה.

רשף חן: הניסוח פה מבלבל אותי לפחות.

רשף חן: "אלה הנושאים שהדיון בהם הוא סיעתי" לא מבהיר שמדובר בדיון פרופר במליאה, כי גם השלב של ההצעה לסדר הרגילה זה דיון בהצעה לסדר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה לסדר זאת בקשת חברי כנסת לכלול נושא בסדר היום של הכנסת.

אנה שניידר: "הדיונים בכנסת", זה מליאה קודם כל, "הם סיעתיים או אישיים".

אנה שניידר: עכשיו אנחנו מדברים על דיונים סיעתיים.

רשף חן: זאת אומרת שברור שמדובר על דיונים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בוודאי, זאת לא הצעה לסדר היום שיש לה גם פרק נפרד.

רשף חן: זאת לא הצעה לסדר היום, זאת לא הצעת חוק, אלא דיון במליאה.

אנה שניידר: דיון בכנסת זה סעיף 46.

אנה שניידר: אפילו יכול היה להיות סעיף קטן של סעיף 46, שמתאר מה זה דיון סיעתי ומה זה דיון אישי.

רשף חן: לגבי סעיף (3) "הודעת הממשלה", האם יש מצב שהממשלה באה ומבקשת למסור הודעה, וזה דיון?

ארבל אסטרחן: הממשלה רשאית בכל זאת למסור לכנסת הודעה או הצהרה, ולפי דרישתם בכתב של 30 חברי כנסת, יקוים עליה דיון ביום הישיבה הרגיל שאחרי מסירת ההודעה.

רשף חן: אם כך, צריך להשאיר את הסעיף של "הודעת הממשלה".

ארבל אסטרחן: אם כך, סעיף (3) יהיה "מדיניות החוץ והביטחון" וסעיף (4) יהיה "הודעת הממשלה".

רשף חן: הגענו ל"הבעת אי אמון".

רשף חן: בתקנון הקודם הבהירו שזה נושא שאחת הסיעות הודיעה ליושב ראש הכנסת שהיא עומדת להציע אי אמון.

רשף חן: הבעת אי אמון היום – עדיין יש רק דרך אחת שזה יהיה גם דיון.

ארבל אסטרחן: סעיף על סדר היום.

רשף חן: אם כך, הסעיף "הבעת אי אמון בממשלה" זה בסדר.

אנה שניידר: על-פי ההצעה של יצחק לוי, קבענו פה 40 חברי כנסת.

רשף חן: מדובר על 40 חברי כנסת אם הם מהליכוד, או כמה סיעות שמספר חבריהן יחד אינו פחות מ-30.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 40 חברי הכנסת יכולים להיות מכמה סיעות, לא מסיעה אחת.

רשף חן: ההבדל הוא שארבעים חברי כנסת יכולים להיות גם מסיעה אחת, ו-30 חברי כנסת חייבים להיות מיותר מסיעה אחת.

אנה שניידר: אבל זה במקרה בכנסת הזאת.

אנה שניידר: בכנסת אחרת זה יכול להיות אחרת.

רשף חן: למה ההבחנה הזאת?

רשף חן: האם אי אפשר לקבוע שמדובר בשלושים חברי כנסת וזהו זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי אפשר.

אנה שניידר: כמו בפגרה.

רשף חן: כאן היה מדובר על 10 חברי כנסת ועל שתי סיעות של שמונה חברי כנסת, אבל ברגע שאת מעלה את זה למספרים כאלה, די ברור שזה כמעט תמיד יותר מסיעה אחת.

ארבל אסטרחן: האם מספיק שגדעון סער יבקש זאת או שהוא צריך חתימות של 30 חברי כנסת?

רשף חן: לא, שלושה חברי כנסת.

ארבל אסטרחן: כי כשכתוב "כמה סיעות", מספיק שיושב ראש הסיעה אומר זאת.

רשף חן: זאת באמת הסיבה להבדל.

רשף חן: אבל עדיין לא ברורה לי הסיבה להבחנה בין 30 ל-40 חברי כנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יכול להשאיר את שני המקרים ב-30 חברי כנסת.

אנה שניידר: אבל גם בתקנון הקיים היה מדובר על 10 מול שמונה חברים, כלומר היתה איזושהי כוונה מאחורי הדברים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 30 חברי כנסת זה מספיק.

רשף חן: בעצם אנחנו באים ואומרים שמדובר ב-30 חברי כנסת, ושהם גם יכולים להגיש את הבקשה שלהם באמצעות יושבי ראש הסיעות.

אנה שניידר: כי כאן הם כתבו שתי סיעות, וזה אולי היה נכון לאותה תקופה שנכתב הסעיף הזה.

רשף חן: אם כך, קבענו 30 חברי כנסת.

רשף חן: האם יש איזושהי סיבה שזה לא יהיה באמצעות יושבי הראש שלהם?

ארבל אסטרחן: כן, כמו שצריך חתימות של חברי כנסת שראש הממשלה - -

רשף חן: אני מסכים אתך.

רשף חן: תכתבו את זה בירוק – 30 חברי כנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: למה אתה צריך יותר מיושב ראש הסיעה לצורך העניין הזה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום יושב-ראש סיעה יכול לקום ולהגיד שהוא רואה בזה אי אמון, ולא לבקש חתימות של הסיעה ולא לשאול אם הוא עשה אסיפה לפני כן.

רשף חן: אבל זה לא דיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: חזקה על יושב-ראש סיעה שידבר בשם הסיעה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, זה גם לא out of the blue, כולם יודעים מה סדר היום והסיעה יכולה בישיבתה השבועית להחליט אם היא רוצה דיון סיעתי או לא רוצה דיון סיעתי בנושא הזה.

רשף חן: מה שדוד לב בעצם אומר זה שלכל יושב-ראש סיעה יכולות להיות החתימות של כל החברים שלו משוכפלות, ושהוא יעשה איתן מה שהוא רוצה בכל מקרה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בלאו הכי כל הרשימות האלה, כולל הדיונים בפגרה, הם שכפולים.

ארבל אסטרחן: אז לא להשאיר את החלופות ולכתוב רק 30 חברי כנסת?

רשף חן: או כמה סיעות, שמספר חבריהן יותר משלושים.

ארבל אסטרחן: במקום "ארבעים" יופיע "שלושים", אבל המספרים יישארו בירוק.

רשף חן: אנחנו עוברים לסעיף 76(א).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגעת לסעיף סופר פרובלמטי.

אנה שניידר: באמת כתבנו כאן לבדוק האם מקוים הזמן בפועל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התשובה היא לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הגעת לסעיף באמת פרובלמטי, כי השתרשה תופעה שבכלל אין דיונים סיעתיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פעם היה דיון סיעתי, שהיה אומר שוועדת הכנסת קובעת דיון של שעתיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה המשמעות של דיון בן שעתיים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: 120 דקות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה זה 120 דקות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הליכוד מקבל 40 דקות, העבודה 19 דקות, שינוי 15 וש"ס 11 דקות, וכל סיעה שהיא יותר קטנה מקבלת את ה-10 דקות שלה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום הפכו את זה לטכניקה של הודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כתבו איזשהו סעיף בתקנון שמאפשר הודעות סיעות, ולמרות שכתבו שהודעה תהיה בין חמש ל-10 דקות, עשינו כבר את כל ההחלטות שבעולם בנושא הזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה צריך להיות דיון עקרוני בכל הנושא הזה.

רשף חן: לא הבנתי מה הקשר של הודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש סעיף שנקרא הודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש דיון סיעתי ויש דיון אישי ויש בתקנון סעיף 57 שאומר: החליטה ועדת הכנסת על הודעות סיעות - -

רשף חן: בתחום של חמש עד 10 דקות, ללא קשר לגודל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בחמש השנים האחרונות כבר היו הודעות סיעות של שלוש דקות, נדמה לי שאפילו פעם ירדו לשתי דקות.

רשף חן: אבל בדיון סיעתי משך הזמן הוא יחסית לגודל הסיעה, ובהודעות סיעות כל סיעה מקבלת אותו זמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, כי היום הודעות סיעות מקצות לליכוד 20 דקות, לעבודה 10 דקות, לשינוי שמונה דקות ולכל הסיעות חמש דקות.

רשף חן: אלה לא הודעות סיעות.

רשף חן: כל הזמן קראנו לזה דיון סיעתי, לא קראנו לזה הודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדיון סיעתי אתה קובע את מסגרת הזמן, ומחלק אותו באופן פרופורציונלי.

רשף חן: זה אותו דבר, אם אני אומר שלליכוד מוקצות 20 דקות ולעבודה קצת פחות, בסך הכל זאת מסגרת הזמן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בפעמים האחרונות זה יצא כך באופן מקרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כבר היה לליכוד 15 דקות ולעבודה 10 דקות.

רשף חן: לא משנה, אבל הסך הכל זאת מסגרת הזמן, ותמיד הקפידו על זה ונתנו פחות מ-10 דקות, ומשתמשים בסעיף 56 ואומרים שזה הנימוק.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יכול להיות שאפשר לייתר את כל הדיון הסיעתי ולהסתפק בהודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה שווה דיון.

רשף חן: בפועל, מה מינימום הזמן שנותנים לסיעות הכי קטנות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לאחרונה נותנים חמש דקות בהודעות סיעות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אומרים 20, 10, שמונה וחמש דקות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן זה שווה דיון.

ארבל אסטרחן: סעיף (1) יהיה בסגול.

ארבל אסטרחן: לא נכנס פה סעיף 47(ב) הנוכחי.

אנה שניידר: הוא לא צריך להיכנס, כי הרי הורדת את סעיפים (5) ו-(6).

רשף חן: נמסרה הודעה כאמור על סעיף (א)(5) או (6) לאחר שהחל דיון אישי בנושא, יימשך הדיון האישי ולא יתקיים דיון סיעתי.

ארבל אסטרחן: האם יכול להיות שכשיש אי אמון יתחיל דיון אישי, ואז פתאום יקומו 40 חברי כנסת ויבקשו דיון סיעתי?

אנה שניידר: אמרנו שאי אמון זה דיון סיעתי, אז הוא לא יכול להתחיל כדיון אישי.

רשף חן: "נושא שארבעים חברי הכנסת או כמה סיעות שמספר חבריהן" זהה דרשו – וצריך להוסיף את המילים - לפני תחילת הדיון "שהדיון בו יהיה סיעתי".

אנה שניידר: אבל זה לא יכול להיות אחד מהנושאים האלה.

אנה שניידר: אולי צריך לכתוב נושא שלא מפורט בפסקאות (1) עד (4).

רשף חן: נכון, זה פותר את הבעיה.

רשף חן: אני קורא את סעיף 76(א)(2).

רשף חן: פה כתוב חמש דקות.

אנה שניידר: היום כתוב שמונה דקות, ויצחק לוי המליץ על חמש דקות.

אנה שניידר: השאלה היא מה קורה היום בפועל.

רשף חן: כל הנושא הזה גם בסגול.

רשף חן: אני עובר לפסקה (3).

ארבל אסטרחן: היום כתוב "הגדולה שבסיעות האופוזיציה תיקרא לנאום ראשונה".

אנה שניידר: אז אנחנו אומרים "חבר מסיעתו של ראש האופוזיציה ייקרא לנאום ראשון".

רשף חן: אני קורא את פסקה (4).

אנה שניידר: זה סעיף חדש של יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: בכוכבית כתוב שאם הנואם הרשום נעדר מן האולם, מפסיד אותו נואם את רשות הדיבור, אך רשאית הסיעה שלו להעביר את רשות הדיבור לחבר כנסת אחר מסיעתו כל זמן שהדיון נמשך.

ארבל אסטרחן: אם לא עשתה כן, היא תפסיד את זכות הדיבור.

ארבל אסטרחן: יצחק לוי הציע שהסיעה תפסיד את רשות הדיבור.

רשף חן: למה?

רשף חן: תשאירי את הנוסח הקיים עם הכוכבית.

רשף חן: זה דיון סיעתי, מה זה משנה מי הנואם?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכאורה, כל הסיעות צריכות לבוא לידי ביטוי.

רשף חן: בוודאי, ואם מישהו איננו, מישהו אחר מהסיעה ידבר.

ארבל אסטרחן: הם אמרו כי מוצע לסטות מההחלטה ולבדוק כי אם הנואם נעדר, מפסידה גם הסיעה את הזמן.

רשף חן: אין לזה שום סיבה, לכן זה דיון סיעתי.

ארבל אסטרחן: אבל רק נאמר שהיא יכולה להעביר את רשות הדיבור לחבר כנסת אחר מסיעתה.

רשף חן: אני עובר לסעיף 76(ב).

אנה שניידר: זה סעיף חדש, זה סעיף 52 כוכבית.

ארבל אסטרחן: בתקנון זה במקום קצת אחר, הם הכניסו את זה כאן.

רשף חן: מה אומר הסעיף הזה?

אנה שניידר: כמו שאומרים "ישיבת הכנסת נעולה".

רשף חן: אני לא מבין בכלל איזה ויכוח יש.

אנה שניידר: זאת באמת שאלה, איזה ויכוח.

רשף חן: לא צריך את זה בכלל, תמחקו את הכוכבית.

רשף חן: כשתם הדיון, תם הדיון.

רשף חן: אני עובר להודעת נמנע בדיון סיעתי, סעיף 77.

ארבל אסטרחן: זה סעיף חדש לגמרי.

רשף חן: סעיף 56 הנוכחי מדבר על כל סיעה שלא השתתפה בדיון ולא השתתפה בהצבעה או נמנעה.

ארבל אסטרחן: ובוועדת יצחק לוי הציעו במקום סיעה לדבר על חבר כנסת שלא השתתף, ולא הסבירו למה.

רשף חן: מה פתאום.

רשף חן: אם אני עכשיו יושב ראש סיעת אופוזיציה, אני ארשה לכל חברי הכנסת שלי להימנע וכל אחד מהם יעמוד וינמק למה.

רשף חן: המשמעות של דיון סיעתי היא שהוא סיעתי.

רשף חן: פשוט תעתיקי את סעיף 56 הנוכחי.

ארבל אסטרחן: הוא יגיע בשבוע הבא.

רשף חן: אז לא צריך אותו?

ארבל אסטרחן: לא כאן.

רשף חן: אז פשוט צריך למחוק את זה.

רשף חן: אנחנו עוברים להודעות סיעות, סעיף 78.

רשף חן: תסמני את הסעיף הזה בסגול, ותרשמי ליד זה לבדוק אפשרות של האחדה עם סעיף 76.

רשף חן: זאת בעצם כפילות.

אנה שניידר: אפשר לכתוב את זה כסעיף (ב).

רשף חן: קודם כל תאחדי את זה, כך שזה יהיה סעיף 76(ב), והכל בסגול.

רשף חן: אני עובר לסעיף הנוהל בדיון אישי, סעיף 79(א)(1).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אגב, היום אתה מעביר את זה כמובן במחשב, אבל זה לא עומד בסתירה לזה שאתה יכול גם בזמן הדיון באולם לבקש להירשם כל עוד לא נסגרה ההרשמה.

רשף חן: אז למה כתוב פה שהיום נדרשת הודעה בכתב?

אנה שניידר: כי היום זה כך, לפי סעיף 49.

רשף חן: זה לא היה בכתב, נכון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה קדם לעידן המחשב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היו באים למזכירות הכנסת, מסתכלים על רשימת הדיונים האישיים ונרשמים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכנסנו אופציה שאפשר להירשם באמצעות המחשב, וההרשמה היא באמצעות המחשב.

רשף חן: רק?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לא, אתה יכול גם לבוא ולבקש בזמן הדיון שיוסיפו את שמך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה יכול גם לבוא למזכירות אחר כך.

רשף חן: אבל אתה לא יכול לעשות זאת יותר בכתב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מעולם לא פנו בכתב, זאת אות מתה, אולי לפני 40 שנה.

רשף חן: מה זה אומר עד שנסגרת רשימת הנואמים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יושב ראש הישיבה יכול להגיד שהוא סוגר את הרשימה, כדי לתחום זמן וכדי שזה לא יהיה אין סופי.

אנה שניידר: אתה תבוא עכשיו ותגיד שאתה רוצה לנאום כשכבר סיימו את הדיון?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: גם בתקנון רשום שמותר ליושב ראש ישיבה להגיד שהוא מעביר קו ושהוא יכול להפסיק את רשימת הנואמים באמצע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הנוהל הוא שהוא יכול לסגור את הרשימה.

רשף חן: אני מציע לומר: רשאי כל חבר הכנסת להודיע ליושב ראש הכנסת בתחילת הישיבה ועד שיושב ראש הישיבה סוגר את הרשימה.

ארבל אסטרחן: לא, עד תחילת הישיבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרישום הרגיל היום מהלשכה שלך מתבצע בעזרת העוזר הפרלמנטרי שלך מהלשכה שלך ש"מתקתק אותך" בכל נושא, גם כשאתה לא יודע בכלל שאתה רוצה לדבר עליו.

רשף חן: אז בוא נאמר:

רשף חן: הודעת חבר על רצונו לנאום, כאמור, תימסר עד תחילת הישיבה.

רשף חן: זאת בעצם זכותו, אף אחד לא יכול להגיד לו לא.

ארבל אסטרחן: עד תחילת הישיבה או הדיון בנושא?

ארבל אסטרחן: הישיבה התחילה ב-16:00 והדיון ב-19:00.

רשף חן: עד תחילת הדיון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הרשימות של המזכירות מוכנות כבר בתחילת הישיבה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אפשר להירשם אחר כך שלא באמצעות המחשב.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה עניין טכני.

רשף חן: אם כך, זה יהיה עד תחילת הדיון, ויכול שתימסר בתחילת הדיון עד שיושב ראש הישיבה הודיע על סגירת הרשימה.

ארבל אסטרחן: הוא רשאי במהלך הדיון להודיע על סגירת הרשימה.

רשף חן: אנחנו הגענו לסעיף 79, נחזור לזה בישיבה הבאה.

רשף חן: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.