ועדת המשנה לתיקון התקנון, כנסת 16, פרוטוקול מספר 13, 2004-06-29 15:00

רשף חן: שלום, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

ארבל אסטרחן: נפתח בסעיף 128.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לגבי 128 3 (א); הופכים פה את הבעד והנגד למליאה ולוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם אני חבר כנסת ולא רוצה את זה לא פה ולא פה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם שני הדברים נמצאים על השולחן, גם מליאה וגם ועדה, מציעים את ההצעה של מליאה קודם כל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם לא תיכלל בסדר היום, אפשר להצביע - ועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אז אתה נותן אופציה לחבר כנסת שלא רוצה את שניהם, להצביע פעמיים נגד.

רשף חן: אני חושב שאתה צודק, שאדם יכול להצביע על כל האפשרויות ללא קשר לשאלה מה הוא הציע.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה אחד הניסוחים הגרועים ביותר בתקנון.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כל האפשרויות צריכות להינתן.

רשף חן: אין צורך בהצעה שלא לשים על סדר היום, היא כאילו ברירת מחדל.

ארבל אסטרחן: אז 3 (א) צריך לרדת.

רשף חן: ואז אני עובר למצב שבו הוצע שהנושא יידון בוועדה.

רשף חן: זאת הסיטואציה החריגה היחידה שיש לי.

רשף חן: אם מציעים לי לכלול בוועדה, אז יש כך; אם המציע מסכים שזה יידון בוועדה, ירדה האופציה של דיון במליאה.

רשף חן: אז מצביעים, ועדה או להסיר.

רשף חן: אם הוא לא מסכים לוועדה, זה 3 (א), תתקיים הצבעה אם לכלול את הנושא בסדר היום.

רשף חן: נאמר שהוא לא מסכים לוועדה, הוא רוצה מליאה.

רשף חן: אני רוצה ועדה.

רשף חן: בהצבעה הראשונה אני לא מצביע להסיר, אני מציע – מליאה או ועדה.

ארבל אסטרחן: זה חידוש.

רשף חן: זה לא חידוש, זה המצב כיום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה כתוב בתקנון:

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם התקבלה הצעה לכלול את הנושא בסדר היום של הכנסת, אין מעמידים להצבעה את ההצעה להעביר לוועדה, כדי שלא יקרה ששתי ההצעות תתקבלנה ברוב קולות.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה עלול להיות במצב שגם ועדה וגם מליאה מתקבלות.

רשף חן: יש מצב שבו יש לך כל שלוש האפשרויות.

רשף חן: המציע אומר: אני רוצה מליאה, מישהו מהאולם אומר: אני רוצה ועדה.

רשף חן: ברירת מחדל בכל מקרה זה להסיר מסדר היום.

רשף חן: הדבר הראשון שאתה צריך להחליט זה האם זה יישאר על סדר היום או יוסר מסדר היום.

רשף חן: הנושא הראשון שעולה להצבעה זה האם להסיר מסדר היום.

רשף חן: לא הוסר מסדר היום, אתה חייב להחליט – ועדה או מליאה.

רשף חן: אני רוצה ועדה.

רשף חן: איך אני מצביע?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אתה לא רלוונטי.

רשף חן: יש אדם שהציע ועדה, ואני רוצה לתמוך בהצעתו.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מצביעים לכלול בסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם יש רוב שלא לכלול בסדר היום והיתה הצעה שזה יהיה בוועדה והמציע מסכים, יוצבע לוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: האופציה קיימת.

רשף חן: כלומר מה שאתה אומר זה שמי שרוצה ועדה צריך להצביע נגד מליאה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נכון, ואם יהיה רוב נגד מליאה ועומדת על הפרק הצעת הוועדה, מצביעים אחר כך ועדה מול- -

רשף חן: גם אם לא הוצע שלא לכלול את הנושא בסדר היום, ההצעה הזאת קיימת.

רשף חן: צריך להיות כתוב: הוצע שהנושא יידון בוועדה.

ארבל אסטרחן: אז 3 (א) יהיה כך: הוצע שהנושא יידון בוועדה.

ארבל אסטרחן: לא הסכים לוועדה, תתקיים הצבעה בעד או נגד הכללת הנושא בסדר היום; לא התקבלה הצעה לכלול, תתקיים הצבעה בעד או נגד קיום דיון בוועדה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פה התווכחנו מי בעל הבית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני אומר; אני מעלה הצעה רגילה לסדר היום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אם זה לא התקבל, הדיון בוועדה לא מעניין אותי.

רשף חן: התשובה קיימת בסעיף 128.

אנה שניידר: הוא לא חייב למשוך.

רשף חן: נכון.

רשף חן: קורא את 128 (3) (ב).

רשף חן: כלומר אין למישהו אחר הזכות לומר: אני מתעקש על דיון במליאה.

רשף חן: כלומר עכשיו (4) מיותר.

רשף חן: אתם עשיתם הבחנה שאינה קיימת לגבי מצב שמישהו אומר להסיר מסדר היום.

ארבל אסטרחן: זה קיים בתקנון.

רשף חן: אך זה לא קיים בלוגיקה.

ארבל אסטרחן: כלומר יש שלוש אפשרויות; או לא מצביעים, או הוצעה ועדה או לא הוצעה ועדה.

רשף חן: כן.

רשף חן: זה משקף מצב קיים.

ארבל אסטרחן: נעשה את זה בשחור?

רשף חן: כן.

ארבל אסטרחן: את (ב) קראנו בפעם שעברה.

ארבל אסטרחן: הכנסתי ב-130 הערה, האם לגבי הצעה דחופה, שנגיע אליה בהמשך, רוצים תקופה של פחות משלושה חודשים?

רשף חן: תכף נגיע להצעות דחופות.

רשף חן: קורא את 131 (ב).

ארבל אסטרחן: זה מגביל את ועדת הכנסת לפעם אחת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נאמר שיושבים פה שלושה חברי כנסת, כי מחליטים שוועדת הכנסת תחליט.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ועדת הכנסת מחליטה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשזה מגיע ליושב-ראש הוועדה, הוא אומר: אבל זה לא עסקי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סוגר את האופציה לדיון ענייני.

רשף חן: הכוונה היתה שלא יבוא יושב-ראש ועדה, ועדה מעבירה לוועדה שמעבירה לוועדה, אין גבול.

ארבל אסטרחן: קרה שבאו פעמיים.

רשף חן: אם זה בהסכמה, הכל אפשרי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הכוונה היתה לא לטרטר.

רשף חן: אז נרשום: על פי סעיף קטן זה.

רשף חן: קורא סעיף 132 (א) (1).

ארבל אסטרחן: זה הבהרה.

ארבל אסטרחן: נעשה את זה בשחור.

רשף חן: קורא את סעיף 132 (ב), (ג).

רשף חן: לגבי (ב); הנוסח הקיים בסדר, כי הדיון כולל הנמקה.

רשף חן: קורא סעיף 133.

אנה שניידר: אני מציעה שהוועדה הזאת תחליט על אותם שלושה חודשים.

אנה שניידר: היושב-ראש רוצה להוסיף ישיבה נוספת בימי חמישי, כדי לגמור את הנושאים.

אנה שניידר: כתוצאה מזה הוא מעכב את הטיפול, אני חושבת.

אנה שניידר: שלושה חודשים זה נשמע סביר.

רשף חן: צריך לעשות הבחנה בין ההצעות הרגילות לדחופות, גם משך הזמן שבמהלכו צריך לקבוע את הדיון, וגם משך הזמן שבמהלכו רואים את ההצעה כמתיישנת.

רשף חן: זה קשור אחד בשני.

רשף חן: הצעה רגילה מטבעה אינה דחופה ולא צריך למהר לקבוע אותה ולא צריך למהר למחוק אותה.

רשף חן: לעומת זאת, הצעה דחופה, צריך למהר לקבוע אותה.

אנה שניידר: אולי כאן צריך להשאיר שלושה חודשים בסעיף 130, ושלושה חודשים במקביל לקצר את התקופה פה.

רשף חן: נדמה לי שהצעה רגילה - להשאיר שישה וששה, ודחופה לעשות שלושה ושלושה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הצעה דחופה היא נושא שחושבים שאתה יכול לעשות בו משהו, שהוא אקטואלי.

אנה שניידר: אם יש לך הצעה דחופה שקשורה למכירת חמץ בפסח, נגיד, יש לזה נפקות לדון בזה היום?

רשף חן: לא.

רשף חן: אולי רגילה ארבעה חודשים ודחופה חודשיים.

רשף חן: אז אני מבקש שתודיעו לרוני שזאת ההצעה כאן.

ארבל אסטרחן: נראה לי שאפשר את 130 ו-133 לעשות בסעיף אחד, שיהיה ב-130.

רשף חן: ארבעה חודשים להצעה הרגילה.

רשף חן: אם עברו ארבעה חודשים, זה יהיה ב-133 (ב).

רשף חן: זה גם מונע מצב שבו במשך איזו תקופה נשיאות הכנסת נמצאת בהפרה של התקנון - לא קבעה אך גם לא ביטלה.

ארבל אסטרחן: וזה שהם רוצים חמש דקות במקום עשר דקות למתנגד?

רשף חן: חמש דקות מספיקות.

רשף חן: לגבי תקופה, זה יהיה חודשיים וחודשיים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: מה יקרה כשיש מספר רב של מציעים?

רשף חן: ברגילות זה בדרך כלל לא כך, אך בין השאר בגלל זה, זה חמש דקות.

רשף חן: אם יש מספר רב של מציעים, נעשה את זה שלוש דקות כל אחד.

רשף חן: קורא סעיף 134.

רשף חן: למה להשמיט?

רשף חן: לגבי סגן שר, אם זה סגן השר שמטפל, אין בזה שום מניעה.

רשף חן: צריך לשים לב שזה לא כל שר.

רשף חן: לא שמתי לב שיושב ראש הישיבה מקפיד על זה שזה צריך להיות לא כל שר, אלא רק שר הנוגע בדבר.

רשף חן: הוא גם לא יכול לדבר על כל דבר, התפקיד שלו זה להעמיד עובדות שהוזכרו בדיון על דיוקן.

רשף חן: אי אפשר פתאום לדבר על יציאה מעזה.

אנה שניידר: אני לא בטוחה שאתה צודק.

אנה שניידר: אולי מדובר בשני שרים שונים.

רשף חן: כן, אבל הוא חייב לגעת בדבר.

רשף חן: אם הדיון הוא על נושא של משרד הפנים, ולשר התחבורה אין שום נגיעה או ידיעה על הנושא, וגם אין לו שום עובדה לספר לנו, הוא לא יכול.

אנה שניידר: ואם הוא יעלה?

רשף חן: היושב ראש צריך להוריד אותו.

רשף חן: צריך לשאול אותו: מה הנגיעה שלך?

רשף חן: מה אתה רוצה לומר?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל, למשל, אפרופו דיון בענייני שר הפנים מדברים גם על תשתית תחבורתית.

רשף חן: זה בסדר.

אנה שניידר: מראש הוא ינהל אתו משא ומתן, מה הוא עומד לומר?

רשף חן: ההנחה שלך שהיושב ראש צריך להיות מישהו פסיבי שלא שומר על התקנון אינה נכונה, לדעתי.

רשף חן: אם זה שר שאומר דברים שלא קשורים, הוא צריך לסתום פיות.

אנה שניידר: אבל בשלב שהוא עולה, הוא לא יודע מה הוא הולך לומר.

רשף חן: אני מסכים אתך.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה סעיף ספציפי שמייחד לעומת הסעיף הכללי יותר, שאומר שחבר הממשלה מדבר בשמה.

ארבל אסטרחן: הם מציעים להשמיט את "כל שר הנוגע בדבר" ולהשאיר "...

ארבל אסטרחן: בידי השר שהביע את דעת הממשלה".

רשף חן: אני לא חושב שזה נכון תמיד.

רשף חן: אני הייתי משאיר "להעמיד עובדות שהוזכרו בדיון על דיוקן", כי זה לא לאפשר לו להתווכח.

רשף חן: קורא סעיף 135.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אולי כדאי לקבוע פה הלכה שאומרת שבמקרים כאלה היושב-ראש עושה סבב בין סגניו ומקבל את הסכמתם או התנגדותם.

רשף חן: זאת פעם ראשונה שאני שומע שאפשר לעשות דבר כזה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרוצדורה הזאת קיימת.

רשף חן: לגבי 135 (ג) (3); היושב-ראש צריך להסכים לזה?

רשף חן: הוא יכול לסרב לקבל את הבקשה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נדיר.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: בדרך כלל זה גם באירוע חריג – פיגוע, למשל.

רשף חן: אז נכתוב:

רשף חן: תידון על ידי הנשיאות באותו יום.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שימי לב להפרש בין (2) ל-(3).

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: ב-(2) אין לו אפשרות לסרב.

רשף חן: אז ב-(3) נשנה: תידון בנשיאות באותו יום אם החליט על כך יושב ראש הכנסת.

רשף חן: לגבי 135 (ה); כוכבית (1) מיותרת?

ארבל אסטרחן: כן: במקרה של דעות שקולות בישיבת היושב ראש והסגנים...

ארבל אסטרחן: אין ההצעה מוכרת כדחופה.

ארבל אסטרחן: זה בעמוד 60.

ארבל אסטרחן: זה ברור.

רשף חן: לגבי 135 (ז); על זה קיימנו דיון, וסיכמנו שלא תאשר יותר מחמש.

רשף חן: היה על זה דיון בוועדת הכנסת.

רשף חן: תשאירי כך, בלי כוכבית.

ארבל אסטרחן: לגבי 135 (ט); אם זאת הצעה דחופה שהוגשה אחרי יום ג', ואז היושב ראש יחליט אם לכנס את הנשיאות, אך אז יכול להיות שכבר אי אפשר להכניס את זה לסדר יום של אותו שבוע.

רשף חן: אם זה הצעה דחופה שהיא כל כך דחופה שאישרו אותה לא בישיבה הרגילה, אלא אחרי יום ג', יוכלו להגיד שהיא לא דחופה.

ארבל אסטרחן: אפשר להוריד את כל החלק מ"ואולם".

רשף חן: בסדר.

רשף חן: אם הם לא רוצים לדון באותו שבוע, שידחו את הבקשה שלו.

רשף חן: קורא סעיף 136 (א).

ארבל אסטרחן: הצעה שלא אושרה כדחופה, יעביר אותה יושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: .. להכרעת ועדת הכנסת בדבר דחיפותה.

רשף חן: הניסוח שקראת הוא הרבה יותר טוב.

רשף חן: קורא סעיף 136 (ב).

רשף חן: לדעתי, אם ועדת הכנסת קבעה שהצעה היא דחופה, כל מי שהציע את ההצעה הזאת בפנים.

ארבל אסטרחן: זה מה שכתבתי בכתום, אבל זה לא מה שעולה מהנוסח.

ארבל אסטרחן: תראה מה כתוב היום: יראו גם את בקשת חבר הכנסת שנעדר.

רשף חן: לכן אני חושב שצריך למחוק את זה.

רשף חן: ה"ואולם" לא צריך להיות.

רשף חן: אני אומר למחוק את זה, לרשום: התקבלה וכו'.

רשף חן: אחרי סעיף (ב) יבוא סעיף (ג): התקבל הערעור יראו כאילו אושרה ההצעה כדחופה לגבי כל המציעים באותו נושא.

רשף חן: (ג) הופך להיות (ד).

רשף חן: לדעתי, אם רוצים בכלל להשאיר את זה, אפשר לכתוב שמערער או מי שהגיש הצעה באותו נושא לא ישתתף בהצבעה.

ארבל אסטרחן: אני אעשה את זה בסגול, שזה לא מהותי.

רשף חן: נכון.

רשף חן: את הפסקה הבאה נעשה כסעיף נפרד.

רשף חן: מה זה 135 (ט)?

ארבל אסטרחן: כתוב שם: אלא אם החליטה הנשיאות לבקשת המציע לדחות את זה שוב.

רשף חן: בסדר.

ארבל אסטרחן: גמרנו את הפרק של הצעות דחופות.

רשף חן: לדעתי, צריך להיות סעיף נפרד שאומר: על הדיון בהצעה הדחופה יחולו ההוראות החלות על פרק זה בשינויים הבאים.

רשף חן: יש לך סעיף שאומר את זה אבל לא אומר את זה - ב-135.

רשף חן: אני חושב ש-135 יאמר רק: חבר הכנסת רשאי להציע הצעה דחופה לסדר היום.

רשף חן: כל יתר הדברים מתייחסים להצעה לסדר היום.

רשף חן: בסעיף 137 תכתבי: על הדיון בהצעה דחופה לסדר היום יחולו סעיפים אלה עד אלה בשינויים הבאים.

רשף חן: עכשיו בואו נראה את הסעיפים ואת השינויים.

ארבל אסטרחן: הרגילה מתחיל בתחילת הפרק שהבאתי.

רשף חן: 117 לא חל, זה לא מכסה.

רשף חן: הוא מוחלף.

רשף חן: אפשר לכתוב שעל הצעה דחופה יחולו הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה בשינויים המחויבים – ואז זה משאיר מידה של גמישות - ובשינויים אלה- -

ארבל אסטרחן: אתה רוצה להגיד עכשיו מחדש: יחולו הוראות הסעיפים של הערעור?

רשף חן: לא; יחולו הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה - הלא ההוראות שחלות על הצעה דחופה, ודאי שהן חלות על הצעה דחופה – ובשינויים אלה.

רשף חן: עכשיו בואו נראה אילו שינויים.

רשף חן: רוצים לכתוב שאין מכסה?

אנה שניידר: זה מופיע בסעיף 123 (ד).

ארבל אסטרחן: בסעיף של הארבעה חודשים אפשר לומר: לעניין הצעה דחופה חודשיים.

רשף חן: בסדר, ואז רק נרשום: הוראות פרק זה החלות על הצעה רגילה בשינויים המחויבים.

רשף חן: בואו נחזור לראות איפה אנו עושים את השינויים.

ארבל אסטרחן: הנוסח המקורי היה: יחול לגבי הוראות פרק זה בשינויים המחויבים.

ארבל אסטרחן: ב-130, שזה התקופה- -

רשף חן: ב-123 כבר יש התייחסות.

רשף חן: אנו משנים ב-130: ובהצעה דחופה תוך חודשיים.

רשף חן: (א) עוסק בקביעת הזמן ו-(ב) עוסק במחיקה.

רשף חן: ב-(א) אתה כותב: ארבעה חודשים, ואם דחופה – חודשיים.

רשף חן: ב-(ב) אתה כותב: ארבעה חודשים, ואם דחופה - חודשיים.

רשף חן: חוץ מזה נדמה לי שאין יותר הבדלים.

רשף חן: אנו עוברים להערות האדומות של ועדת יצחק לוי.

ארבל אסטרחן: הם הציעו שלוש גרסאות; אחת, שרק סיעות יוכלו להגיש הצעות דחופות.

ארבל אסטרחן: שתיים, שיגדל מספר ההצעות הרגילות ולא יהיו בכלל דחופות.

ארבל אסטרחן: שלוש, להשאיר את המצב הקיים.

רשף חן: אנו לא עוסקים בהצעות מהסוג הזה.

רשף חן: אני לא רואה כאן שום סיבה להתערב.

רשף חן: קורא סעיף הצעה לדיון מהיר בוועדה, (ד).

רשף חן: אני מציע להכניס כאן תוספת שעלתה בזמן האחרון הרבה: אם הוגשה באותו שבוע באותו נושא גם דיון דחוף וגם דיון מהיר בוועדה, תחליט הנשיאות האם לקיים אחד משניהם.

רשף חן: היא חייבת להחליט רק על אחד מהם – היא לא יכולה גם וגם.

רשף חן: זה אלף.

רשף חן: כשהיא החליטה על אחד מהם, היא תשפוך את כל האחרים יחד.

אנה שניידר: יכול להיות מצב שבנשיאות יגידו שאין דומה דיון מהיר בוועדה לדיון במליאת הכנסת.

רשף חן: זה לא דיון, זה הצעה לסדר לדיון בחוק.

אנה שניידר: למשל, מה שהיה עכשיו עם חברת הכנסת ענבל גבריאלי בנושא הגלולות נגד קרינה; אושר אתמול בנשיאות כדיון מהיר בוועדה- -

רשף חן: יש בזה מידה של היגיון.

אנה שניידר: ולאחר מכן היום הערעור שלה אושר.

אנה שניידר: זה יהיה דיון במליאה.

אנה שניידר: עכשיו יש לנו דיון במליאה ויש לנו דיון בוועדה.

אנה שניידר: שני הדיונים לא סותרים אחד את השני.

רשף חן: לא סביר.

רשף חן: הלא ההצעה לדיון דחוף במליאה מתקיימת באותו שבוע, הם אישרו אותה.

רשף חן: הדיון בוועדה בדרך כלל לא מתקיים בדיוק באותו שבוע, אלא מתקיים שבוע אחד אחרי זה בדרך כלל.

רשף חן: במליאה תידון השאלה, האם לקיים דיון בוועדה.

רשף חן: זה מין מצב אבסורדי של כפילות.

רשף חן: תארי לעצמך שבמליאה יחליטו לקיים דיון בוועדה, והנשיאות החליטה לעשות דיון דחוף.

רשף חן: או לחילופין, המליאה החליטה לא לקיים דיון בוועדה, להסיר את הנושא מסדר היום, והנשיאות קבעה לקיים דיון בוועדה.

רשף חן: הכפילות הזאת לא מתקבלת על הדעת.

אנה שניידר: אבל יש הערעור.

ארבל אסטרחן: אם היא החליטה להעביר הכל לדיון מהיר, אך אחד מחברי הכנסת בא לוועדת הכנסת ומערער, זה שולל את הדיון המהיר?

רשף חן: כן.

רשף חן: נדמה לי שצריך לראות את הדיון במליאה כיותר טוב מדיון בוועדה מבחינת המשקל שלו להצעה.

רשף חן: אם הנשיאות מחליטה לתת את הדיון האיכותי במליאה, מי שביקש ועדה, לא דנים בזה בכלל, אלא אומרים: ביקשת ועדה, אתה מצטרף אליהם.

רשף חן: אך יש פה בעיה אחרת: אולי הגיש הצעה אחרת.

רשף חן: אז מצרפים אותה, ובלבד שלא אושרה לה הצעה אחרת.

רשף חן: מצרפים אותה לדיון במליאה, לא עושים דיון בוועדה, הנושא יוצא מידיה של הנשיאות.

רשף חן: הנשיאות אומרת: הכנסת תחליט איפה היא רוצה לדון בזה, אני לא אאפשר פה כפילות.

אנה שניידר: אך הרבה פעמים הכנסת אומרת: יש לי כל כך הרבה הצעות לדיון דחוף, ואני מעבירה את זה לדיון מהיר בוועדה.

רשף חן: והצד השני של זה, אם על הנושא הזה היא לא החליטה לקיים את הדיון במליאה, יש לה שתי אפשרויות; היא יכולה להחליט לקיים דיון בוועדה, ואז כל ההצעות שהיו לדיון במליאה עוברות לדיון בוועדה, או היא יכולה להוריד את כל הנושא מסדר היום.

ארבל אסטרחן: נניח שמישהו ביקש דיון מהיר והצעה דחופה.

ארבל אסטרחן: אתה לוקח לו את הדיון מהיר, אתה אומר: אני מצרף אותך לדחופה, אבל יש לו דחופה אחרת, שהיא יותר חשובה לו.

רשף חן: אז ישאלו אותו באיזה הוא רוצה.

רשף חן: כלומר המבנה הוא כך; הוגשו באותו שבוע הצעות באותו נושא הן לדיון דחוף והן לדיון בוועדה, והן כהצעה דחופה לסדר היום, תחליט הנשיאות בין אחד מאלה – יאוחד הדיון בבקשות, והיא צריכה להחליט על אחד מאלה; לקיים את הדיון הדחוף במליאה, לקיים דיון מהיר בוועדה או לא לאשר את הבקשות.

רשף חן: ההחלטה תחול על כל ההצעות יחד.

רשף חן: אחרי זה; חבר כנסת שבקשתו לדיון מהיר אושרה כהצעה דחופה על פי הוראות סעיף זה, ובנוסף הגיש הצעה דחופה אחרת אשר אושרה, יודיע לנשיאות באיזה מההצעות הוא בוחר.

רשף חן: (ג) יהיה: הוראות סעיף זה יחולו גם אם ההצעה הדחופה לסדר אושרה בערעור.

רשף חן: הרי יכול להיות מצב, נניח, שהם העבירו הכל לוועדה, או מחקו הכל, והיחיד שיכול לערער זה מי שהגיש הצעה דחופה.

רשף חן: מי שהגיש מהירה לא יכול לערער.

רשף חן: אז כולם, כולל אלה שהגישו בקשה למהירה.

ארבל אסטרחן: הבעיה היא שפה אתה עושה בעיה למי שרצה שזה יידון בוועדה כי הוא רצה להזמין את המשרד הזה והזה.

רשף חן: שישכנע את הכנסת.

אנה שניידר: שילך ליושב ראש הוועדה וישכנע אותו לקיים את הדיון, ולאו דווקא באותו שבוע, אלא בעוד שבועיים.

רשף חן: ההנחה שלי כאילו הדיון במליאה הוא כלי יותר חזק, הוא יותר טוב, היא לא נכונה.

אנה שניידר: בוועדה יכולות להתקבל גם החלטות יותר אופרטיביות.

רשף חן: לא יכול להיות שהנשיאות תחליט על אותו נושא גם ועדה וגם דיון במליאה.

רשף חן: הכפילות הזאת היא בלתי אפשרית.

רשף חן: הסעיף הזה נכון.

רשף חן: זה חוזר לזה שהנשיאות צריכה לקיים שיקול דעת.

רשף חן: אם היא חושבת שצריך לקיים דיון מהיר באמת בוועדה, תעביר את כולם לוועדה.

רשף חן: זה בירוק.

אנה שניידר: יש כאן בעיה שהעלית, ארבל, שחבר הכנסת המציע אינו מגיע לוועדה כשנקבע דיון, ואין מי שיציג.

ארבל אסטרחן: דוד אזולאי העלה את זה פעם כשהוא היה יושב ראש ועדת הפנים.

ארבל אסטרחן: מישהו העביר הצעה דחופה, הוא חייב לדון בזה תוך שבוע, מזמינים את כל העולם, ואז אף חבר כנסת לא מגיע.

רשף חן: ואם המציע בהצעה דחופה לסדר לא מגיע לדיון בוועדה?

אנה שניידר: הביאו את כל הגורמים המקצועיים, וזה לא מכבד את הכנסת.

רשף חן: ברמה התיאורטית חבר כנסת יכול לומר: לי אין מה לומר, רק רציתי שהכנסת תדון.

רשף חן: אני לא יודע על זה כלום.

אנה שניידר: בדרך כלל יש איזו הגדרה לנושא.

רשף חן: חבר כנסת יכול לומר: אני סומך על ועדת החינוך, אני לא מבין כלום בחינוך, אבל קראתי בעיתון שיש משבר גדול, ואני רוצה שהמומחים לעניין יבואו.

רשף חן: אני עסוק בוועדת הכלכלה, בזה אני מבין.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהיא תחל לדון בתוך שבוע.

ארבל אסטרחן: הנשיאות מאשרת ביום שני.

ארבל אסטרחן: כאילו הוועדה צריכה לדון עד יום שני הבא, ובפועל זה לא קורה.

רשף חן: תכתבי: בתוך עשרה ימים.

ארבל אסטרחן: צריך איזו מכסה?

אנה שניידר: אני לא חושבת, כי הנשיאות מעבירה לוועדות, וכל ועדה מקבלת רק נושא אחד.

ארבל אסטרחן: פרק ועדות חקירה פרלמנטריות מועתק, חוץ מההערות בכתום, מהפרק הקיים, שהוא פרק חדש.

ארבל אסטרחן: יש בחוק יסוד: הכנסת הוראה שניתן להקים ועדת חקירה פרלמנטרית, אבל לא היו הוראות בתקנות בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת עשו פרק בתקנות.

ארבל אסטרחן: חלק א' זה איך מקימים.

ארבל אסטרחן: הגיעו בוועדת הכנסת בכנסת הקודמת לחלק ב', לקבוע את הסמכויות של ועדת חקירה פרלמנטרית.

ארבל אסטרחן: הסעיף לחוק היסוד: הכנסת רשאית למנות ועדות חקירה אם על ידי הסמכת אחת הוועדות הקבועות – שזה גם נעשה, למשל, ועדת העבודה בכנסת הקודמת הוסמכה להיות ועדת חקירה - ואם על ידי בחירת ועדה מבין חבריה כדי לחקור דברים שהכנסת קבעה.

ארבל אסטרחן: סמכויותיה ותפקידיה של ועדת חקירה ייקבעו על ידי הכנסת.

ארבל אסטרחן: בכל ועדת חקירה יהיו גם נציגים של סיעות שאינן משתתפות בממשלה לפי יחסי הכוחות של הסיעות בכנסת.

רשף חן: קורא סעיף 137.

ארבל אסטרחן: בהצעה רגילה היושב-ראש יכול לא לאשר אם העניין עמד לדיון או הוצע כהצעה לסדר יום תוך ארבעה שבועות שקדמו- -

רשף חן: לדעתי, צריך יותר מארבעה שבועות.

רשף חן: חוקים זה ששה חודשים.

רשף חן: אני הייתי אומר ששה חודשים או שלושה חודשים.

רשף חן: לא ארבעה שבועות.

רשף חן: זה כמו דחיית הצעת חוק.

רשף חן: תכניסי: תוך ששה חודשים אי אפשר יהיה להציע הצעה להקים ועדה באותו נושא, אלא אם כן החליט יושב-ראש הכנסת כאמור בסעיף כך וכך וכו'.

רשף חן: זה יהיה בירוק.

רשף חן: קורא סעיף 138.

ארבל אסטרחן: לגבי 138 (ב); בחוק היסוד כתוב שבכל ועדה יהיו נציגים של סיעות שאינן משתתפות לפי יחסי הכוחות של הסיעות בכנסת.

ארבל אסטרחן: הוא רצה: בהתחשב בין השאר ביחסי הכוחות של הסיעות בכנסת.

ארבל אסטרחן: אז תיקנו את זה בלי לשים לב לחוק היסוד.

ארבל אסטרחן: צריך לחזור לנוסח של חוק היסוד.

רשף חן: ואם תשעה לא מאפשר את זה?

רשף חן: מה גובר – המספר או העיקרון של ייצוג?

ארבל אסטרחן: יכול להיות שסיעות קטנות לא ייכנסו, לסיעות קטנות לא יהיה ייצוג, אם יש לך רק תשעה חברים.

ארבל אסטרחן: יכולים להיות שלושה נציגים לאופוזיציה.

אנה שניידר: לא צריך לומר שחבר כנסת שהציע להקים את הוועדה יהיה יושב-ראש?

ארבל אסטרחן: לא, לא תמיד הוא מתאים.

רשף חן: אז אנו חוזרים לניסוח של חוק היסוד.

רשף חן: נאמר: מספר החברים לא יעלה על תשעה, ובלבד שחבר הכנסת שהציע להקים ועדת חקירה יהיה חבר בהרכב, אם ביקש זאת.

רשף חן: קורא סעיף 139.

רשף חן: קורא סעיף 140.

רשף חן: ב-(א) נוסיף: יושב-ראש ועדת הכנסת.

רשף חן: ב-140 (ג) נוסיף: ובלבד שלא דיבר לפי סעיף (ב).

רשף חן: קורא סעיף 141.

רשף חן: יש לכם הצעה לגבי הסמכויות?

רשף חן: נוצר פה נוהג עקום, שברגע שוועדה קמה היא הופכת להיות קבועה.

רשף חן: זה לא צריך להיות כך.

רשף חן: ועדת חקירה קמה כדי לחקור נושא ולהגיש המלצות.

רשף חן: היא מסתיימת כשהיא מגישה את המלצותיה.

רשף חן: ראוי שיקצבו לה זמן לעשות את זה.

אנה שניידר: אך הרבה פעמים היא אפילו עוברת כנסת.

רשף חן: בסדר, אז מקימים אותה מחדש.

ארבל אסטרחן: היום היא אוטומטית מסתיימת כשנגמרת הכנסת.

ארבל אסטרחן: האם אנו רוצים לכתוב משהו מפורש?

רשף חן: יש שתי אפשרויות; אחת היא שנקיים דיון בפורום הזה על פרק ב'.

רשף חן: זה ישמח אותי, אך אז אנו צריכים להביא את זה לדיון לוועדה.

רשף חן: אפשרות אחרת היא שלא נעשה את זה, אלא נביא את זה לוועדה לדיון.

רשף חן: נקבע שבישיבה הבאה אנו מתחילים בדיון פתוח בקביעת דברים שיש להכניס – סמכויות ועדת חקירה.

רשף חן: תוסיפי שם גם את הנושא של זמנים.

רשף חן: ברור שזה נגמר בתום הכנסת, אך אפשר להקים אותה מחדש, ואולי איזה הליך מקוצר של הקמה מחדש, שרואים את זה כאילו הכנסת כבר החליטה, משהו כמו החלת דין רציפות.

רשף חן: בעצם, צריך לקבוע רק את ההרכב החדש, אך לא לחזור על כל הפרוצדורה, האם להקים את הוועדה.

רשף חן: מי שמקים את הוועדה הזאת יקצוב לזה זמן.

רשף חן: אם רוצים הארכה, צריך לבקש הארכה מהכנסת.

רשף חן: אם אין הארכה, הוועדה נסגרה.

ארבל אסטרחן: תמיד יאריכו.

רשף חן: תודה רבה, הישיבה נעולה.