ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 169, 2004-03-10 08:30

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה שעוסקת בהצעת חוק רשות הדואר (בנק הדואר), במסגרת הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004.

שלום שמחון: אני מזכיר שנשארו כמה עניינים פתוחים, שבלעדיהם החוק הזה לא יכול לצאת לדרך.

שלום שמחון: הנושא הראשון הוא דווקא לא הנושא שעומד על סדר-היום היום, והוא נושא העובדים.

שלום שמחון: לדאבוני, הנושא הזה טרם הסתיים נכון לרגע זה.

שלום שמחון: אני אשמח אם בפתיחת הישיבה אנשי האוצר יסקרו סקירה בעניין.

שלום שמחון: למרות שהיתה התחייבות של היועצת המשפטית של משרד האוצר, ימימה מזוז, שהעניין ייסגר תוך ימים ספורים כי זה רק עניין של ניסוחים, אני מבין שהסכם הפנסיה טרם נסגר, כמו עניינים אחרים.

שלום שמחון: אחר-כך אני אשמח אם מנהל רשות הדואר ייתן לנו סקירה קלה לעניין סוכני הדואר.

שלום שמחון: חברי ועדת הכלכלה שואלים אותי מה קורה בעניין.

שלום שמחון: לאחר מכן שנקבל תשובות קצרות בשני נושאים אלה, נתחיל לעסוק בחוק בנק הדואר תוך מחאה, ולמה תוך מחאה?

שלום שמחון: אני לא נמצא בלילה תמיד בירושלים, ולכן הלילה לא נסעתי לקחת את הניירות מכאן...

שלום שמחון: השיטה הזאת שנותנים לכם שלושה חודשים להתארגן ובסוף אתם שולחים את הנייר בלילה, נראית לי לא עניינית.

קריאה: איזה נייר?

שלום שמחון: הנוסח.

דידי לחמן-מסר: זה לא הנוסח.

שלום שמחון: למשרד האוצר יש נוסח ולבנק ישראל הוא הגיע עכשיו, השיטה הזאת נראית לי לא עניינית.

חיים פרננדס: אתן סקירה קצרה לגבי ההסכמים שכרגע מתגבשים בין המדינה לבין רשות הדואר, ואחרי זה אני מציע שנעבור לתיקון הנוסף שאנחנו מציעים להכניס וגם נרצה לקיים עליו דיון ולראות האם יש מקום לשפר את המודל או להכניס בו איזה שהם שינויים.

חיים פרננדס: לגבי ההסכמים שאנחנו עובדים עליהם כרגע עם רשות הדואר, יש לנו כאר

חיים פרננדס: בעה הסכמים: הסכם אחד – מדבר על נכסים שעוברים מהמדינה לרשות הדואר, ויש עקרונות שנחתמו.

שלום שמחון: את זה כבר עשיתם.

חיים פרננדס: מאז נעשו עוד כמה דברים.

חיים פרננדס: כבר יש טיוטה של הסכם מפורט על אותו הסכם עקרונות.

חיים פרננדס: הטיוטה הזאת צריכה להיות מועברת בימים הקרובים לרשות הדואר, ואני מניח שבשבועיים, שלושה שבועות הקרובים אפשר יהיה לסכם את ההסכם של הנכסים.

דוד טל: אפשר לקבוע שתוך שבועיים זה סגור?

דוד טל: אז תקבע תאריך מהיום.

דוד טל: אם לא תוחמים אתכם, אתם מתבדרים ברוח וזה נמשך עד אין סוף.

חיים פרננדס: חבר הכנסת טל, השאיפה שלנו היא לסיים את זה כמה שיותר מהר.

שלום שמחון: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת טל, אני כבר אומר שהנושא של בנק הדואר יעלה לקריאה שנייה ושלישית לפני יציאת הכנסת לפגרה רק אחרי שאנחנו נראה הסכם חתום.

חיים פרננדס: בכל מקרה, אני מזכיר לכולם שיש התחייבות של מנכ"ל משרד התקשורת ושל אגף תקציבים, שנאמרה פה בוועדה על דעת שני השרים, שתחילתו של החוק לא תהיה לפני שכל ההסכמים עם רשות הדואר ועובדיה ייחתמו.

שלום שמחון: אני מקווה שהיום אנחנו נסיים לעבור על בנק הדואר.

שלום שמחון: יום או יומיים לפני היציאה לפגרה, ועדת הכלכלה תקיים הצבעה על הנוסח שיוסכם.

שלום שמחון: אנחנו נקיים את ההצבעה כשתגידו שסיימתם.

חיים פרננדס: בסדר גמור.

חיים פרננדס: לגבי הסכם עם העובדים, מתנהל משא ומתן בין העובדים לבין סגן הממונה על השכר יחד עם רשות החברות לגבי ההסכם בין רשות הדואר לעובדיה, כשהמדינה משמשת איזושהי פלטפורמה שמלווה את המשא ומתן הזה.

חיים פרננדס: יש שם כמה נקודות שעדיין לא סגורות.

חיים פרננדס: אנחנו דיברנו עם סגן הממונה, יוסי כהן, וההערכה שלו היא שאפשר יהיה לסכם דברים בשבועיים הקרובים, כדי שלפחות נתכנס לפי לוח הזמנים שדיברת עליו.

חיים פרננדס: ההסכם השלישי זה הסכם הפנסיה שמובילה אותו ימימה מזוז, היועצת המשפטית של משרד האוצר.

חיים פרננדס: הייתי אומר שיש שם התקדמות מאוד גדולה.

חיים פרננדס: בגדול, נשארה איזושהי נקודה אחת במחלוקת - גובה ההתחייבות האקטוארית של הרשות כלפי עובדיה.

חיים פרננדס: נעשה שם איזשהו עדכון של החישובים, ויש איזשהו חוסר של סדר גודל שקרוב ל-100,000,000 שקל, קצת יותר או קצת פחות, אבל אלה החישובים של שני האקטוארים של משרד האוצר ושל רשות הדואר.

חיים פרננדס: התקיימה ישיבה בתחילת השבוע בנושא הזה, סוכם שהאקטוארים ייפגשו שוב, נעבור שוב על המספרים של רשות הדואר ונוכל לרדת לעומקם של דברים.

חיים פרננדס: בהנחה שהבדיקה היא נכונה, אנחנו מדברים על בעיה שההיקף שלה הוא סדר גודל של כ-100,000,000 שקלים.

חיים פרננדס: בנוסף, הסכם רביעי שהייתי אומר שסיכמנו אותו רק עוד לא חתמנו עליו זה איזשהו הסכם תקציבי בין רשות הדואר למשרד האוצר.

חיים פרננדס: ההסכם הזה נשען על שלוש רגליים: רגל אחת - הסיוע שמשרד האוצר ייתן לרשות הדואר כדי לממן את פרישת העובדים; רגל שנייה – מדברת על כל סוגיית המימון של התנאים שהעובדים מקבלים בעקבות מעבר הרשות לחברה, אם זה מענק חד-פעמי שמשרד האוצר ישתתף בעלות; הרגל השלישית – מדברת על איזשהו מענק הקמה שיינתן לרשות בעקבות המעבר מרשות לחברה וייפרס על שלוש שנים, "פנדינג" למדיניות הרשות בביצוע תוכנית ההתייעלות.

חיים פרננדס: אלה ארבעת ההסכמים.

חיים פרננדס: ההערכה שלנו היא שברגע שנסיים את הסכם הפנסיה, הדברים יהיו הרבה יותר פשוטים, גם מבחינת הסכם עם העובדים וגם מבחינת הסכם הנכסים.

חיים פרננדס: מקובל עליי לוח הזמנים שהצעת, שלפני קריאה שנייה ושלישית נצטרך לסיים את ההסכמים העיקריים האלה לפחות.

ראובן כראזי: הפערים שמדברים עליהם הם בשמיים, לא מדובר על 100,000,000 שקל, אלא על מעל חצי מיליארד שקל בפנסיה.

ראובן כראזי: לכן אני רוצה שכמו שהבטחת

ראובן כראזי: כם שפנסיה תהיה בהתחייבות המדינה, ואת זה הם לא מוכנים לעשות בשום פנים.

ראובן כראזי: לכן אני לא רואה שזה יקרה בשבועיים, גם לא בחודשיים, ובטח לא את חברת הקש עם 200,000,000 שקל בשנה הראשונה של הגירעון - -

יוסי שלי: כולנו רצנו לאיזשהו מהלך של פתיחת שוק הדואר לתחרות.

יוסי שלי: המדינה קבעה שרשות הדואר תיפתח לתחרות, והתחיל מהלך.

יוסי שלי: בינתיים אנחנו עסוקים בדרך, "במקום לייבש את הביצה, אנחנו כל הזמן רבים עם הקרוקודילים", ולא זאת היתה המטרה.

יוסי שלי: היו ארבע פלטפורמות שכרגע הזכירו אותן, ושהיו צריכות להיסגר כבר מזמן והן לא נסגרו.

יוסי שלי: יש טענות מפה עד הודעה חדשה.

יוסי שלי: אני מדבר דווקא אל אגף האוצר.

יוסי שלי: אני חושב שהבעיה לא ברשות הדואר, אלא יותר באוצר שמסתבר שהוא לא מקשה אחת.

יוסי שלי: יש ארבעה, חמישה, שישה אגפים באוצר, לכל אחד גנרל שלו ולכן אי אפשר לסגור עניינים.

יוסי שלי: אני אומר פה דברים שלא אמרתי עד היום.

יוסי שלי: כשאתה עובד עם כל אחד, אתה מגיע להסדר, אבל כשאתה בא לקשור את כל העסקה, אין עסקה.

יוסי שלי: זו עסקה רבת מנהלים, ואני אומר זאת בצורה הכי אחראית.

יוסי שלי: נושא הפנסיה היה צריך להיגמר מזמן, כי יש פערים אקטואריים, אבל זה דבר שצריך לסגור אותו.

יוסי שלי: קודם כל בואו נסדיר את הפנסיה.

שלום שמחון: יכול להיות שראובן כראזי יודע לעשות חשבון יותר טוב?

יוסי שלי: ראובן עושה חשבון טוב.

יוסי שלי: תאמין לי שכשהוא סופר את הכסף, הוא יודע.

יוסי שלי: אני אומר שהכסף זה אותו כסף.

יוסי שלי: זאת פנסיה שהמדינה בזמנו התחייבה יותר או פחות, אז על מה הוויכוח?

יוסי שלי: מישהו אמר שהכסף שהושקע ב-1988 הוא עם ריבית 4.8% או 4.3% - אם אמרת 4.8% ייתנו לך עוד 50,000,000 שקל, ואם אמרת 4.3% יש לך גירעון.

יוסי שלי: זה לא גירעון יסודי.

יוסי שלי: המדינה פה לקחה, לפחות בשלוש השנים האחרונות, 350 מיליון, 400 מיליון שקל, ממה היא לקחה את זה?

יוסי שלי: היא לקחה את זה מאותם כספים.

יוסי שלי: המדינה לא מחקה לכל קרנות הפנסיה עכשיו 30 מיליארד שקל?

יוסי שלי: למה עשו את זה?

יוסי שלי: בשביל "לשים" מנהל מורשה?

יוסי שלי: בסדר, אז עשו זאת ומחקו 40 מיליארד שקל, אז למה הוויכוח על הפנסיה הזאת?

יוסי שלי: אני חושב שצריך לשים סוף לעניין הזה.

יוסי שלי: בואו ניתן לזה שבועיים.

יוסי שלי: שלא כחברי ראובן כראזי, אני לא חושב שצריך לחכות חודשיים.

יוסי שלי: הרשות לא הולכת לכיוונים טובים כשהזמן עובר.

יוסי שלי: צריך להתחיל כאן מרתון ולסיים את זה.

יוסי שלי: מצדי, שיישארו פה בחדר הזה עד שיסיימו את העניין.

יוסי שלי: נכנסת לסוגיות אחרות.

יוסי שלי: אגב, גם סוגיית הבנק היא סוגייה לגיטימית.

יוסי שלי: אני לא רואה בה שינוי כלשהו ממה שהוחלט.

יוסי שלי: כשבאת לפתוח את השוק לתחרות, פתחו עוד 50 נושאים קטנים אחרים שצריך להסדיר אותם, אבל אני מבקש שלא יהיה מצב שהחוק עובר בעוד קריאה ובסוף יגידו שזה בגלל בנק הדואר.

יוסי שלי: בנק הדואר הוא חלק ממכלול הבעיות, אבל הוא לא הבעיה המרכזית מבחינתי.

יוסי שלי: יש לי ויכוחים על גישה אם זה יהיה כך או אחרת, אבל שלא יטילו חלילה את עיקר העניין על ההסכמה שלי, של הרשות, של משרד התקשורת או של משרד האוצר על בנק הדואר, כי זה נושא קטן.

יוסי שלי: בואו נגמור את עניין הפנסיה, ואז אני אתחייב כאן שאני אביא הסכם קיבוצי שאפשר לדבר עליו.

שלום שמחון: סוכני הדואר זה רק בידיך.

יוסי שלי: כפי שהטילה עליי ועדה זאת, נעשית עבודה והגשנו את הדברים בשקיפות הכי מלאה.

יוסי שלי: במקום לקבל את התשובה המתאימה, קיבלנו עורך דין חדש.

יוסי שלי: כל פעם היועצים כאן מתחלפים.

יוסי שלי: אם מישהו לא מצליח להביא את הסחורה, מחליפים אותו.

יוסי שלי: הם אמרו שהם רוצים לחסוך 4,000,000 שקל, אז הם חזרו בפריסה אחרת על 3,800,000-4,000,000 מיליון.

יוסי שלי: כל הרעיון היה שירדנו מ-12,000,000 ל-8,000,000 שקל, והם נשארו באותה עמדה שהיו בה לפני כן, וגם זה נושא שדורש הכרעה.

יוסי שלי: אתה יודע למה לא העליתי אותו כנושא ראשון?

יוסי שלי: כי זה נושא שאני קורא לו תפעולי.

יוסי שלי: אני לא אומר שעל זה הדואר יתרסק או יקום, אבל נושא הפנסיה הוא הנושא.

יחיאל חזן: הדואר ייפול או יקום בגלל העובדים?

יוסי שלי: בהחלט כן.

יחיאל חזן: אז למה לא בגלל הסוכנים?

יחיאל חזן: בגלל שהם היו קבלני משנה?

יוסי שלי: חס וחלילה, יש לי אמון מלא בסוכנים.

יוסי שלי: אני חושב שהם שותפים שלנו ושצריך להגיע להסדר.

יוסי שלי: זה לא אומר שאם יש חילוקי דעות בבית אז מתגרשים, אפשר להסדיר את הדברים.

יוסי שלי: לא צריך לגמור הכל בצעקות.

יוסי שלי: נכסי המדינה הם חשובים, אבל הם לא צועקים.

יוסי שלי: העובדים צועקים.

יוסי שלי: אני לא יכול להשאיר ארגון שלם בהרגשה שמכינים רשימות פיטורים של 500-600 איש.

יוסי שלי: אי אפשר לנהל עסק כשאנשים חיים באי-ודאות.

יוסי שלי: אתה מדבר על שבועיים, אדוני?

יוסי שלי: אני בעד לגמור את זה בעוד שבועיים, אדון פרננדס.

יוסי שלי: כל פעם מביאים שחקני חיזוק חדשים ומתחלפים וממונים אנשים חדשים במערכות, אז אי אפשר לגמור מהלך כזה.

יוסי שלי: אני מבקש מהיושב ראש להטיל את מרותו כפי שעשה עד היום, כדי שהעניין ייסגר בשבועיים.

שלום שמחון: אז אני מצרף עכשיו גם את סוכני הדואר.

יוסי שלי: אין לי שום בעיה עם זה.

יוסי שלי: הם צריכים לעשות צעד קטן.

יוסי שלי: הם לא עושים צעד, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה, כי זה נושא שולי.

נעמי אדלרמן: זה בכלל לא נושא שולי.

יוסי שלי: במכלול זה נושא שולי.

שלום שמחון: אנחנו רוצים לעשות עסקת חבילה, שאנחנו מסיימים את הכל תוך שבועיים.

שלום שמחון: תמנה עכשיו צוות, שיש לו שבועיים ימים לסיים את העניין עם סוכני הדואר.

שלום שמחון: אם צריך את עזרתנו, ניתן את העזרה הזאת.

שלום שמחון: נציגי האוצר לא יקבלו את סיום החקיקה בלי להסדיר את עניין העובדים, ואתה יוסי שלי לא תקבל את שני הדברים בלי שתסדיר את העניינים איתם.

דוד טל: הם צריכים איזשהו מגשר, או יושב-ראש הוועדה או חבר הכנסת ליבוביץ שעסקו בנושא, מישהו שיישב איתם, אחרת בעוד שבועיים כל אחד יישאר תקוע בעמדתו ולא עשינו דבר.

שלום שמחון: אני מקבל את העמדה של חבר הכנסת טל.

שלום שמחון: אני אמשיך לטפל בעניין באופן אישי יחד עם חבר הכנסת ליבוביץ, אבל יש שבועיים כדי להסדיר את העניינים.

שלום שמחון: מנכ"ל משרד התקשורת, נראה כאילו אתם יושבים מהצד ומתבוננים.

אורי אולניק: בכל מה שקשור לנכסים ולפנסיה, אין מה לעשות, משרד התקשורת הוא לא הגורם שאתו סוגרים את ההסכם.

אורי אולניק: אני מודאג כי דבר אחד אני יודע, שהקיפאון והקיבעון בעסק הזה עובדים רק לרעת רשות הדואר.

אורי אולניק: ככל שעובר הזמן, החברה לא מוקמת ולא הולכים לקראת אופן פעולה אחר.

אורי אולניק: צריך לזכור שבבסיס הכל ידענו שאנחנו נותנים לדואר תקופת התארגנות כדי שיוכל לעמוד בתחרות הקשה שהוא עומד בפניה כבר היום, ועומדת להיות לו תחרות קשה יותר.

אורי אולניק: לכן, אני מודאג מלוחות הזמנים, וכשאני רואה לאן אנחנו הולכים מבחינת הפגרה הצפויה בכנסת, זה עוד יותר מדאיג אותי.

אורי אולניק: אני גם רוצה לומר משהו לעובדים.

אורי אולניק: הנושא של המשאבים הכספיים זה לא התחום עליו אנחנו מופקדים, אבל האלטרנטיבה מאוד חמורה.

אורי אולניק: הארגון צריך לחיות בתנאים מאוד קשים תוך כדי מציאות ארגונית שצריכה להשתנות מעט.

אורי אולניק: צריך לזכור שיש פה אינטרס משותף של המדינה, של העובדים ושל הסוכנים.

אורי אולניק: מתוך המכתבים שאני רואה מהסוכנים, יש לי הרגשה שהם לא מוכנים לשום שינוי.

אורי אולניק: חייב להיות פה מפגש רצונות, כל אחד צריך לדעת לוותר, גם העובדים, גם המדינה וגם הסוכנים.

אורי אולניק: אם כל אחד יגיע למשא ומתן מתוך ידיעה שיש לו קווים אדומים וששום דבר לא מעניין אותו, באמת לא נסגור כלום תוך שבועיים.

אורי אולניק: אז יעבור הפסח, נגיע לדיון אחרי הפגרה, ולא נתקדם.

אורי אולניק: כל אחד צריך לוותר על חלק מהדרישות שלו, גם המדינה, גם העובדים, גם הסוכנים ואפילו משרד המשפטים בגלל איזה עניין פרוצדורלי.

דידי לחמן-מסר: אין סעיף, אין עניין פרוצדורלי.

קריאה: ומה עם משרד התקשורת?

אורי אולניק: משרד התקשורת צריך להיות שותף מלווה.

דוד טל: אדוני היושב ראש, לשם שינוי הפעם אני מסכים עם דבריו של אולניק.

דוד טל: הממשלה דחפה אותנו בחופזה לחוק ההסדרים כדי שנזדרז ונסיים את החוק הזה, אחרת אוי ואבוי מה יקרה לרשות הדואר.

דוד טל: לכן אמרתי שאני מסכים עם דבריו של אולניק, שכל יום לא מטיב עם רשות הדואר אלא רק מרע איתה ונותן לה פחות אפשרויות להתנהל טוב יותר.

דוד טל: ישבנו פה בדיונים ארוכים מאוד כמעט יום אחר יום.

דוד טל: אני רוצה לקוות שלא בזבזנו את זמננו לריק, משום שהתכוונו לעזור כאן למערכת, על-פי בקשתה של הממשלה ושל משרד האוצר.

דוד טל: ראה זה פלא, אחרי שאנחנו עשינו את שלנו, מי שכבר תבע מאתנו לסיים את העבודה ולהתקדם איתה, לו עצמו יש זמן.

דוד טל: חודשיים וחצי אחרי שכבר החלטנו, הכדור אצלו ולא נעשה דבר בנושא.

דוד טל: אני חושב שצריך לתחום בזמן ולהגיד עד כאן ולא יותר, וגם היושב ראש יכול לקחת את היוזמה כפי שעשה בעבר ולכנס את מי שצריך לכנס לפרק זמן ולחתוך את הדברים, אחרת על פי אותו דוח מקנזי, צפויות הרבה טלטלות לרשות הדואר.

דוד טל: בנושא בנק הדואר, אני ברמה העקרונית טוען שצריך לעזור להם.

דוד טל: ברור שצריך להסדיר את הנושא, מפני שאנחנו צריכים לזכור שזה אולי אחד הבנקים שנותן שירותים בלי עמלות מפוצצות בכל מקום קטן כגדול.

דוד טל: אני חושב שאת הדבר הזה צריך לקחת בחשבון.

דוד טל: בסופו של יום, לא הבנקים הגדולים – לא לאומי ולא הפועלים - יפתחו סניפים בפריפריה.

דוד טל: בראשון-לציון, העיר הגדולה בת 240,000 תושבים, יש מקומות שם הבנקים סוגרים סניפים.

הרצל בר-מג: גם בירושלים.

דוד טל: צריך לאפשר לרשות הדואר לפתוח את הבנק הזה, כדי שתמשיך לעשות עבודה זו.

שלום שמחון: חבר הכנסת בנלולו, אני רק מזכיר שאנחנו צריכים להתחיל לנוע?

1028: לאן לנוע?

1028: אני כבר מרגיש אשם, ואני אגיד לך למה.

1028: אני חושב שאני לא יצאתי בסדר, לפחות אחד מחברי ועדת הכלכלה, כלפי אותם 7,000 עובדים ברשות הדואר.

מאיר רוזנר: יש 4,600 עובדים.

1028: איך 4,600?

1028: אתה לא עובד שם?

מאיר רוזנר: אתה בכלל לא דואג לי, למה אתה מזכיר אותי?

1028: יש לי בעיה עם רוזנר.

מאיר רוזנר: אתה לא מכיר אותי אפילו יומיים.

1028: בעסק אני לא מכיר אותך, כי אתה עם סוכנויות, אבל אתה אף פעם לא נמצא בעסק.

1028: למה אני מרגיש אשם?

1028: מסיבה פשוטה מאוד.

1028: אדוני היושב ראש, יחד עם משרד האוצר ביקשתם ממני בזמנו לא להגיש את כל ההסתייגויות, שהחוק יעבור, שהכל יהיה בסדר.

שלום שמחון: אתה רוצה שאני אגלה לך סוד?

שלום שמחון: גם אם היית מגיש אותן, הוא היה עובר – לא בגללי, בגללך.

1028: לא בגללי, ככה אתה מכיר אותי?

1028: אם לא עלינו למעלה כדי לסדר את מה שהיינו צריכים לסדר, את אותה חצי דרגה או תוספת כזאת או אחרת, זה לא היה עובר ואתה יודע את זה טוב מאוד.

1028: לא רק זה, אלא שגם ביטלנו את ההסתייגויות, והמלחמות ברשות הדואר כמובן ממשיכות – עניין הפנסיה למשל, יש שם "חור" של כ-400,000,000 שקל שגם לא נגמר.

יחיאל חזן: 100,000,000 שקל לפי האוצר.

1028: גם נושא הסוכנים...

1028: אנחנו ממשיכים כאילו לא קרה דבר, ובנק הדואר כרגע זה הדבר שצריך עכשיו לפתור.

1028: כרגע זה הדבר הכי חשוב.

דידי לחמן-מסר: מי אמר?

1028: אתך אני לא מתווכח.

1028: כבר פעם אחת היה לנו איזשהו ויכוח, וגם שם התנצלת.

שלום שמחון: זה נס.

שלום שמחון: אני שמונה שנים בכנסת ומחכה שהיא תתנצל, ואף פעם לא ראיתי את זה.

1028: אם אני לא בסדר, אני אומר שאני לא בסדר, אני לא מתבייש.

1028: דידי, את רוצה שאני אתן לך תזכורת, או שאני אדחה את זה לפעם אחרת?

שלום שמחון: כשלא היית פה, סיכמנו את העניין הזה.

1028: העוזרת שלי אמרה לי מה שסיכמת.

1028: סיכמת את עניין הסוכנים.

1028: את עניין הפנסיה סיכמת עם העובדים?

שלום שמחון: העוזרת שלך לא היתה בתחילת הישיבה.

קריאה: מי שמכיר את הנושא זה חבר הכנסת שלום שמחון וחבר הכנסת ליבוביץ, והם יתווכו בין הגורמים.

1028: כל הגורמים צריכים לשבת ביניהם, כולל משרד האוצר, רשות הדואר, דידי לחמן-מסר ומשרד התקשורת.

1028: הם צריכים להביא לפה איזשהו סיכום.

1028: אני מאמין שהם יגיעו לסיכום כלשהו, אבל לא לפני שנפתור את כל שאר הבעיות שעדיין פתורות בכל נושא רשות הדואר.

שלום שמחון: רק כדי שניישר את הדברים, כיוון שאתה והעוזרת שלך לא הייתם כאן, אומר מה סוכם.

שלום שמחון: סיכמתי שהנושא של בנק הדואר לא יעלה לקריאה שנייה ושלישית, אם לא יהיה הסכם עם העובדים.

1028: זה היה ברור מהיום הראשון, אבל אני מרגיש לא בסדר שאנחנו לא מקדמים שום דבר.

1028: אנחנו מביאים נושאים חדשים, מנסים לעשות דברים אחרים, ועדיין הנושא לא מתקדם.

1028: הבעיה היא שהכל נשאר תקוע מאחור.

יחיאל חזן: לצערי הרב, כל הגורמים שקשורים לעניין של חוק הדואר מנסים להסתדר ביניהם, ובינתיים עובר זמן.

יחיאל חזן: היטב לומר המנכ"ל שכל הארגון של רשות הדואר בנסיגה.

יחיאל חזן: הציע פה חבר הכנסת דוד טל, ואני חושב שהיא לא מספיקה.

יחיאל חזן: אדוני היושב ראש, נראה לי על פניו שהנושא של רשות הדואר לא ייגמר עד סוף השנה.

יחיאל חזן: לפי דעתי, אתה צריך לפנות לשני השרים הנוגעים בדבר, כדי שיקבלו החלטה בעניין.

יחיאל חזן: מצד אחד, לא ראיתי שמישהו מביא איזשהו פתרון בישיבה.

יחיאל חזן: המנכ"ל מסתכל על העניין מהכיוון שלו, כך גם מנהל הרשות, כך גם העובדים וכך גם האוצר.

יחיאל חזן: אדוני היושב ראש, תזמן את שני השרים שיסגרו את העניין.

יחיאל חזן: אני חושב שהפערים גדולים מאוד, ולכן אתה צריך לקחת יוזמה.

יחיאל חזן: אני יודע שאתה יושב גם עם הסוכנים - ואני שמעתי את דעתך בעניין הסוכנים - וגם עם העובדים.

יחיאל חזן: לא נראה לי שבדרך שבה העניינים מתנהלים היום יתקדם העניין, למרות שאמרת שלפני תום הפגרה העניין יגיע לקריאה שנייה ושלישית.

יחיאל חזן: אני יודע שבדקה התשעים פתאום תימצא הסיבה "למה לא".

שלום שמחון: הכוונה של הממשלה היא להקים את החברה במהלך חודש אפריל, ולכן היא זקוקה להשלמת החוק.

שלום שמחון: אני יודע מה לוח הזמנים.

שלום שמחון: אני אמרתי שאם העניין לא יסתיים, לא נעלה את זה לקריאה שנייה ושלישית, הם לא יוכלו להקים את החברה, וזה יידחה לתחילת המושב הבא.

שלום שמחון: לנו יש זמן, הם צריכים להיות בלחץ, לא אנחנו.

יחיאל חזן: לפי דעתי, עליך לשוחח עם שני השרים.

יחיאל חזן: בסופו של דבר, הקופה הזאת היא קופה ציבורית והחברה הזאת היא חברה ציבורית.

יחיאל חזן: מי שישלם את הגירעונות שלה זה רק הציבור.

יחיאל חזן: הציבור שלח אותנו כדי לדאוג לו.

יחיאל חזן: לפי דעתי, צריך להוציא מכתב לשני השרים ולהעמיד אותם על חומרת העניין, אחרת לא יהיה לזה פתרון.

יחיאל חזן: כל אחד מחזיק בעמדתו כאילו זה עסק פרטי של אבא שלו.

שלום שמחון: אדוני מנכ"ל משרד התקשורת, על איזה נוסח מדובר?

שלום שמחון: הישיבה היום מתקיימת על נושא בנק הדואר.

דידי לחמן-מסר: משרדי הממשלה השונים מנסים לגבש, בתיאום עם בנק ישראל, מודל של הפעלת בנק הדואר, שאני חושבת שיפעל בצורה מיטבית לטובת העובדים והלקוחות בנושא בנק הדואר.

דידי לחמן-מסר: לא השלמנו את המלאכה.

דידי לחמן-מסר: הנוסח שהונח על ידי משרד האוצר, היו לנו הרבה מאוד הערות לגביו.

דידי לחמן-מסר: הוא לא נוסח שמשקף את עמדת הממשלה, ולכן אני מציעה לא לדון בו.

דידי לחמן-מסר: במקביל, אני מבינה שפרופסור ספיבק גם הביא נוסח מטעם בנק ישראל.

דידי לחמן-מסר: אני מתנצלת על העובדה שהממשלה לא באה מוכנה עם סעיף מוסכם היום בבוקר.

דידי לחמן-מסר: בדרך כלל הדברים האלה לא אמורים לקרות.

אילן ליבוביץ: הסעיף בחוק המקורי שהבאתם במסגרת חוק ההסדרים - -

דידי לחמן-מסר: הסעיף בחוק ההסדרים פוצל.

אילן ליבוביץ: אבל היה סעיף בחוק ההסדרים.

אילן ליבוביץ: הוא פוצל מכל מיני סיבות.

דידי לחמן-מסר: הוא פוצל, ועל בסיסו היה צריך לבוא הסדר, שמצד אחד ימצא את הפתרונות לכל הנושאים האחרים ומצד שני תהיה גם ההסדרה של בנק הדואר.

אילן ליבוביץ: למה הוא פוצל?

אילן ליבוביץ: למה אתם רוצים לשנות את ההסדר הזה?

דידי לחמן-מסר: האמת היא שהסעיף פוצל כי הסעיף לא התאים.

דידי לחמן-מסר: מלבד זאת, הוא פוצל כדי לשמש מנוף לסיום כל הנושאים האחרים.

דידי לחמן-מסר: מבחינת הנושאים האחרים, משרד האוצר הסביר שהוא מוביל את המהלך והוא אמור לסגור את הנושאים האחרים שטרם נסגרו.

דידי לחמן-מסר: יש סיכום כמעט על מרבית הפרטים של אופן הפעלת בנק הדואר בהסדר המשפטי ובהסדר התפעולי.

דידי לחמן-מסר: הנושא לא קיבל עוד לבוש משפטי, למשל רשות החברות הממשלתיות בכלל לא ראתה את הנוסח שמגיש משרד האוצר.

דידי לחמן-מסר: לכן אני שוב מתנצלת על כך שלא באנו מוכנים עם סעיף מוסכם על דעת כל גורמי הממשלה.

דידי לחמן-מסר: אני גם מתנצלת בשם בנק ישראל, שהוא הביא סעיף היום שהוא לא הראה אותו לאף אחד מגורמי הממשלה.

אביה ספיבק: אני מציע שלא יתנצלו בשמנו.

חיים פרננדס: גם בשמנו.

דידי לחמן-מסר: אני מבקשת ששום סעיף לא יידון היום.

שלום שמחון: דידי, את המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

דידי לחמן-מסר: נכון, ואין הליך חקיקה מסודר.

שלום שמחון: על השולחן מונח מה שהממשלה הביאה.

שלום שמחון: את התוכנית הכלכלית פיצלנו.

שלום שמחון: זימנתי הבוקר דיון – אתם לא מוכנים, אני עובד לפי הנוסח שהיה.

דידי לחמן-מסר: מאה אחוז, זה הנוסח שאפשר לעבוד לפיו, רק לפיו.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת רק לפיו?

אתי בנדלר: הוועדה יכולה להציע תיקון.

דידי לחמן-מסר: אבל לא הנוסח של משרד האוצר ולא הנוסח של בנק ישראל - הרי יכולתי אתמול בלילה, אחרי שראיתי את הסעיף של משרד האוצר, להביא סעיף.

דידי לחמן-מסר: עיינתי בו ודנתי אתו על זה שעתיים בטלפון, אבל לא עלה על דעתי שנציג משרד האוצר, אחרי ששוחח אתי שעתיים ושמע את כל ההערות, ייקח את הנוסח שלו וישים אותו על שולחן הכנסת.

דידי לחמן-מסר: הוא גם לא קיבל אישור מוועדת שרים לחקיקה.

דידי לחמן-מסר: הנוסח היחיד שעבר את הממשלה זה אכן הנוסח הכחול, ולגביו אפשר להתייחס.

דידי לחמן-מסר: לכן אני מבקשת להיות קונסטרוקטיבית, בדיוק כמו שאמרת לגבי שני הנושאים.

דידי לחמן-מסר: תן לנו פרק זמן של שבוע, נציג בפניכם מודל ונביא את הסעיף, אבל אנחנו לא מוכנים היום לפי דעתי.

דידי לחמן-מסר: אנחנו לא יודעים מה בנק ישראל רוצה להציע.

דידי לחמן-מסר: אתה לא מצפה ממני שאת הוויכוחים עם בנק ישראל, אם יש לי, אקיים פה בכנסת.

דידי לחמן-מסר: אתה גם לא מצפה שאת הוויכוחים עם משרד האוצר אקיים פה בכנסת.

שלום שמחון: לי על השולחן מונח הנוסח הכחול.

שלום שמחון: השעה היא כרגע 9:20.

שלום שמחון: עד שעה 9:45 אשב עם הנהלת הדואר, עם הסוכנים ועם העובדים.

שלום שמחון: בשעה 9:45 תחזרו לכאן ותגידו מה שאתם רוצים.

שלום שמחון: אם לא תבואו עם תשובה, נתחיל לקרוא מפה.

שלום שמחון: חדרי עומד לרשותכם.

שלום שמחון: יישארו פה רק סוכני הדואר, ההנהלה וחברי הכנסת.

דידי לחמן-מסר: אומרים לך שיש בעיות בנושא הפנסיה, ויושבים ודנים במשא ומתן.

דידי לחמן-מסר: אנחנו, אין לנו סעיף ולא נצליח לגבש פה סעיף.

שלום שמחון: אני זימנתי ישיבה.

שלום שמחון: אבל הממשלה הביאה את זה ואישרה את זה.

אילן ליבוביץ: אבל הם אומרים "טעינו".

אילן ליבוביץ: השאלה היא במה עוד טעו בחוק עצמו.

דידי לחמן-מסר: לא אכפת לי לנסות, תמיד אני מוכנה לנסות.

1028: מדוע לא קיבלת את הדעה שלי שניתן להם שבוע ימים והם יחזרו לכאן?

1028: מדוע לא עשינו את זה?

1028: אני רוצה להבין, כי אולי הייתי מפצל את זה, אני ביקשתי את הפיצול של בנק הדואר.

יוסי שלי: למרות שישנה לכאורה הצעה, אני חושב שראוי יותר שבכל זאת נעשה עוד התייעצות שתיארך כמה ימים.

דידי לחמן-מסר: לא בוועדה.

יוסי שלי: גם כדי להגיע לאיזשהו הסדר שיניח את דעת הלשכה המשפטית.

שלום שמחון: מהניסיון שלי, אם אתן לכם חודשיים זה לא ייסגר.

דידי לחמן-מסר: נתחיל בזה, ונראה לאן אנחנו מתקדמים.

דידי לחמן-מסר: אנחנו פורשים לחדר של היושב-ראש.

שלום שמחון: מאיר רוזנר, אני קודם רוצה להגיד לכם שאתם לא הוזמנתם היום לישיבה, כפיתם את עצמכם על הישיבה.

מאיר רוזנר: אני יודע.

שלום שמחון: רבע שעה נקדיש לשאלה איפה העניינים שלכם עומדים.

מאיר רוזנר: אני מצטער מאוד, אבל אנחנו נגררנו אחרי ההתנהלות של רשות הדואר בוויכוח פה, ולא דיברנו על הדבר המהותי.

מאיר רוזנר: כשבחוק נתנו לרשות הדואר ולנו זמן להתארגן, התכוונו שנתארגן כך שהשרות יהיה כמה שיותר טוב כדי שלמתחרים יהיה קשה יותר להתחרות בנו.

מאיר רוזנר: מעשית, נושא השירות וטובת הציבור נדחקו הצידה, והגדיל לעשות המנכ"ל שאמר שהוא לא חייב לתת שירות, וכפי שבנק הפועלים סגר סניף גם הוא יכול לסגור.

מאיר רוזנר: בקדמת ראשון לציון מאחד לחודש אין שירות לתושבים.

שלום שמחון: מה זאת אומרת שאין שם שירות?

מאיר רוזנר: נסגרה הסוכנות.

שלום שמחון: מה, סגרו את הסוכנויות?

מאיר רוזנר: כן, סגרו סוכנויות באחד בחודש.

מאיר רוזנר: נסגרו שלוש סוכנויות.

מאיר רוזנר: שמונה אנשים שהיו מועסקים בסוכנויות האלה הלכו הביתה.

אלי אפללו: אוי ואבוי...

שלום שמחון: זאת אומרת ששלוש מתוך ה-60 נסגרו.

מאיר רוזנר: אני לא יודע מאיפה המספר 60.

מאיר רוזנר: רבותיי, אף פעם לא קיבלתם מספרים.

מאיר רוזנר: זה לא משנה שנתנו הסבר כללי של 8,000 תושבים, אחר כך הקפיצו את זה ל-12,000 תושבים, 1,500 מטר, 1,400 מטר.

יוסי שלי: אתה רוצה גם לקבוע את הכללים?

מאיר רוזנר: אני לא רוצה לקבוע את הכללים.

מאיר רוזנר: אני חושב שלי באופן אישי יש אחריות כלפי הלקוחות שלי לכל סוכן וסוכן, אבל מעבר לזה, גם למי שבא מלמעלה יש אחריות כלפי תושבי מדינת ישראל.

מאיר רוזנר: אם מדברים, לדוגמה, על בנק הדואר, יש עשרות אלפי אנשים שמקבלים את הקצבה שלהם שם.

שלום שמחון: יש פה משהו שלא נראה לי תקין במשא ומתן.

שלום שמחון: אני חושב שאם אתם תאמצו את מה שאני מציע, תוכלו לרוץ קדימה.

שלום שמחון: אתה מסכם שניים, שלושה עקרונות מרכזיים, כמו שהצענו בפעם הקודמת.

שלום שמחון: הסיכום של הפרטים הקטנים יתבצע אחר כך.

שלום שמחון: הוא דיבר על 60 סוכנויות.

שלום שמחון: נניח שאתה לא מדבר על 60, אלא על 50 סוכנויות.

שלום שמחון: הוא דיבר על שמונה מיליון שקל, נניח שאתה היית אומר שבעה מיליון שקל.

שלום שמחון: אני אומר לך מה הבעיה בתשובה שלך.

שלום שמחון: לא רק שאתה לא מקבל את מה שהוצע לך ולא מציע הצעה חלופית, אלא אתה קובע את ההצעה שלך וגם קובע איך היא תהיה.

שלום שמחון: תן לי להציע לך הצעה.

שלום שמחון: אתם נכנסים לטכניקה של משא ומתן שאומרת "אנחנו לא מקבלים את מה שרשות הדואר אמרה, אנחנו מציעים הצעה שלנו ואנחנו גם קובעים לכנסת שתקים תת-ועדה שתקבע זאת".

מאיר רוזנר: לא אנחנו קבענו שתהיה תת-ועדה.

שלום שמחון: תת-ועדה זאת נגמרה מזמן.

מאיר רוזנר: היא לא נתכנסה אף פעם, איך היא נגמרה?

שלום שמחון: הוועדה הזאת לא קיימת.

מאיר רוזנר: בסדר, אז היא לא קיימת.

שלום שמחון: היא היתה קיימת אד-הוק לנקודת זמן מסוימת והיא נגמרה.

שלום שמחון: שמעת שחבר הכנסת ליבוביץ ואנוכי מתכוונים ללוות את זה בשבועיים הקרובים כדי לסיים זאת, אבל אנחנו לא מתכוונים להתערב במה שאנחנו לא צריכים להתערב.

שלום שמחון: אנחנו צריכים לגרום לכך שאתם תשבו מסביב לשולחן, תדברו ביניכם ותגיעו להסכם.

שלום שמחון: הוצעו פה על-ידי רשות הדואר שלושה עקרונות.

שלום שמחון: את יתר הפרטים - כמו איך זה יקרה, מאיפה יורידו ולמה יורידו - תעזוב, זאת טכניקה שצריכה להיסגר בין אנשי המקצוע.

שלום שמחון: רוזנר, אני נותן לך רק עצה.

שלום שמחון: אם אתה רוצה להמשיך בדרך שלך, זה בסדר, אבל בדרך שלך אתה חוזר לחברים שלך מתוסכל לגמרי, מסביר להם שהיושב ראש לא מוכן להבין אתכם.

שלום שמחון: את זה גם עושה ראובן כראזי, כך שאת השיטה הזאת קלטתי.

שלום שמחון: אלה שלושת העקרונות שסוכמו מהישיבה הקודמת.

שלום שמחון: תגיד האם מתאימים לך שלושת העקרונות – אז יישב ויסמיך מנהל הדואר מישהו מטעמו, איש מקצוע, שיישב על הפרטים הקטנים ויסביר אותם, אבל אל תלך לטכניקה שלא מקובלת בשום משא ומתן.

יוסי שלי: אני רוצה לומר משהו לצורך הפרוטוקול.

יוסי שלי: כשהיתה ישיבה יחד עם אדוני היושב ראש וחבר הכנסת ליבוביץ ישבנו על פרוגרמה – היו 20 סעיפים, 27 לא היו מקובלים עליהם, ואני אומר את זה אפילו בציניות.

יוסי שלי: אי אפשר כל פעם לשנות את הפלטפורמה שעליה מתקיים הבסיס לדיון.

יוסי שלי: אתה יודע שצריך לסגור זאת.

מאיר רוזנר: למה צריך?

יוסי שלי: כי ככה החליט מי שהפעיל אותך בהפעלה.

יוסי שלי: ככה הוחלט.

יוסי שלי: זה כמו ששולחים סוכן לאירופה ואומרים לו שמדובר בפרויקט של חמש שנים.

יוסי שלי: אחר כך הוא יכול להגיד שהוא התרגל לשהות בפריז, כי הוא אוהב לאכול קרואסון ועוגה.

יוסי שלי: יגידו לו ששלחו אותו מטעם המדינה לשליחות ושהשליחות נגמרה, והוא יגיד שהוא רוצה את הקרואסון והחמאה בבוקר.

יוסי שלי: מה לעשות, נגמר הקרואסון, זה לא ברור?

מאיר רוזנר: לא.

יוסי שלי: אז תישאר שם סוכן, בלי תקציב.

מאיר רוזנר: זה לא ברור, כי אתה לא נותן מספרים.

מאיר רוזנר: ההצגה כאילו מישהו מביא כסף מאיזה מקור מסתורי שאותו צריך לחלק לסוכנים, כשלא נשאר ממנו דבר, היא הצגה מעוותת מאל"ף עד תי"ו.

מאיר רוזנר: אני קודם כל מביא כסף לרשות הדואר.

יוסי שלי: אתה לא מביא שום דבר.

יוסי שלי: עיין בשלושת העקרונות, אבל אתה לא אומר דבר.

יוסי שלי: כמה סוכנויות אמרת שאתה מסכים לסגור?

מאיר רוזנר: אני לא מסכים לסגור אף אחת, אבל אני מוכן לשבת אתך לדיון ענייני.

יוסי שלי: אבל אתה ישבת אתי ביוני שעבר.

מאיר רוזנר: אתה לא ישבת אתי אף פעם בצורה עניינית.

יוסי שלי: אני אישית לא ישבתי אתך?

מאיר רוזנר: אתה אישית ישבת אתי, אבל מה יצא מזה?

יוסי שלי: עם מי אתה רוצה לשבת?

יוסי שלי: אולי אתה רוצה לנהל את העסק הזה?

מאיר רוזנר: קודם כל, אז הוא היה נראה הרבה יותר טוב.

יוסי שלי: אל תנהל את העסק שלך, תמנה מישהו אחר.

יוסי שלי: אתה כנראה מוכשר מדי לתהליך הזה.

יוסי שלי: ..

מאיר רוזנר: אנחנו קודם כל מביאים הכנסה לרשות הדואר, ומתוך ההכנסה שאנחנו מביאים משלמים לנו איזושהי עמלה.

מאיר רוזנר: לפעמים זה 2%, לפעמים חצי אחוז, לפעמים 10%.

מאיר רוזנר: הרעה החולה מתחילה מההצגה כאילו אנחנו באים לגזול ממישהו כסף, כי אנחנו לא באים לבקש נדבות.

מאיר רוזנר: אנחנו קודם כל מייצרים הכנסה לרשות הדואר, ורק אחר מקבלים את שלנו.

מאיר רוזנר: הגדילה לעשות רשות הדואר, ובמקביל לכך שפה עדיין לא נסגרו עניינים, הלך היועץ המומחה לענייני סוכנויות הדואר של רשות הדואר, אדון פינטו, והגדיל חד צדדית את המלאים של כל סוכני הדואר ב-300%-400% כדי שנלווה יותר כסף לרשות הדואר.

מאיר רוזנר: הוא עשה את זה בתחילת השבוע הזה.

מאיר רוזנר: מאשימים אותנו שאנחנו מקובעים, אבל הצד השני לא מתנהל בטוהר מידות.

מאיר רוזנר: אנחנו אמרנו ב-29 לינואר לבדוק סעיף מסוים.

שלום שמחון: מר רוזנר, אתה כל הזמן חוזר על אותו תקליט, אתה עושה ממני כבר טמבל.

שלום שמחון: אני רוצה לעזור לך, אבל אתה לא נותן לי לעזור לך.

שלום שמחון: הוצגו פה שלושה עקרונות בישיבה הקודמת.

שלום שמחון: אתה היית צריך להגיב לשלושת העקרונות האלה.

שלום שמחון: אתה רוצה שאני אפסוק לגביהם?

שלום שמחון: ברגע שאני אפסוק, ימנה מנהל רשות הדואר איש מקצוע מטעמו שיישב מול העורך דין שלהם ויסגור את הפרטים, ואז כבר לא תתעסק עם זה.

שלום שמחון: אז לא תוכל להתעסק עם זה יותר.

שלום שמחון: אתה עכשיו ממשיך בשלך.

מאיר רוזנר: אני לא ממשיך, אני פשוט מבהיר דברים.

שלום שמחון: אתה רוצה לקבל את ההצעה שאני מציע עכשיו?

שלום שמחון: זו הצעה מאוד פשוטה.

שלום שמחון: הוא הגיש הצעה, ואני אפסוק לגבי ההצעה.

שלום שמחון: מרגע זה יישבו עורכי הדין, ינסחו הכל ובזה ייסגר העניין.

שלום שמחון: אי אפשר למתוח את זה יותר מדי.

מאיר רוזנר: אנחנו לא רוצים למתוח את זה, אבל הצד השני לא רוצה לזוז והוא טוען שאני לא זז.

אלי אפללו: יש לי הרגשה שזה דו-שיח של חירשים.

אלי אפללו: יש לי הרגשה שצד אחד רק רוצה למשוך זמן, ואולי הזמן זה היתרון בעניין.

אלי אפללו: הדבר הכי קבוע זה הזמני.

אלי אפללו: לכן אני חושב שאם זה המצב, עלינו היום לסכם.

אלי אפללו: אנחנו המחוקקים.

אלי אפללו: אם לא הביאו לפנינו את שלושת העקרונות, אנחנו צריכים להחליט ואת הדברים הטכניים הם יסגרו ביניהם.

אלי אפללו: אנחנו לא יכולים למשוך את הזמן, כי זה נוח לצד אחד.

אלי אפללו: אם זה תפקידנו לקבוע, היום אנחנו צריכים לעשות זאת.

אלי אפללו: חיכינו לשלושת העקרונות, איפה העקרונות?

אלי אפללו: הפערים כל כך גדולים.

אלי אפללו: אני שמעתי עכשיו שמר רוזנר אמר שהוא לא מוכן לסגור בכלל סוכנויות.

מאיר רוזנר: שאלו לדעתי ואמרתי לא, אבל יש הסכמה מסוימת.

אלי אפללו: זה תפקידנו כמחוקקים להחליט, וטוב שנעשה זאת כמה שיותר מהר.

בני כהן: יש פה איזשהו חוסר באינפורמציה שמגיעה לשני הצדדים.

בני כהן: ראשית, אכן אנחנו הסכמנו בהצעתנו לסגירה של 30 סוכנויות.

בני כהן: הסכמנו גם לקיצוץ של 3.8 מיליון שקל ולעוד מספר סעיפים שבאים לידי ביטוי ומקרבים את המרחק בינינו לרשות הדואר, כאשר אנחנו משתווים אליה.

בני כהן: העקרונות מקובלים עלינו.

שלום שמחון: מה שהרשות הציעה, אתם הצעתם 50%.

בני כהן: יש דברים שצריך לדעת איך להציגם.

שלום שמחון: אני רק רוצה לדעת את הפער.

שלום שמחון: הוא הציע 60, אתם מציעים 30.

שלום שמחון: הוא הציע שמונה מיליון שקל.

יוסי שלי: לא, הצעתי 12 מיליון.

בני כהן: הצגת בתחילת הדרך 53 סוכנויות.

בני כהן: יש לנו מסמכים על העניין הזה, שהוגשו על-ידי רשות הדואר, שם דובר על סגירת של 53 סוכנויות.

יוסי שלי: לפני כמה שנים זה היה?

בני כהן: זה היה ביוני 2003.

בני כהן: אז גם דיברו על 48 סוכנויות.

בני כהן: עלינו ל-100 וירדנו ל-60.

בני כהן: אני מסכים, אני לא אומר שאני לא מסכים.

בני כהן: לגבי הכסף, ישבנו יחד באותה ישיבה שדיברת על שמונה מיליון שקל, והחבר'ה שלך עלו ל-12 מיליון שקל.

בני כהן: היום אנחנו נמצאים בארבעה מיליון, ואני אומר לך שאני אמנם איני כלכלן, אבל אני מאוד מאוד בקיא בפרטי החוזה.

בני כהן: הפרטים של החוזה בהצעה שאתה מגיש, מביאים אותנו לקיצוץ הרבה יותר גבוה.

בני כהן: אנחנו מציעים כסף במקום, לא בהערכה.

בני כהן: הערכה של הורדת העמלות היא מאוד מסובכת ומורכבת.

בני כהן: כסוכן שעובד בסוכנות 12 שעות ביום, ההצעה שלכם היא הצעה שקשה מאוד על הסוכנים.

בני כהן: אנחנו מציעים כסף.

בני כהן: ארבעה מיליון שקל פלוס שינוי מסוים בדברים יביא לך הרבה יותר ממה שביקשת.

יוסי שלי: ברור לך שאם רשות הדואר קורסת, אין לכם מה למכור.

יוסי שלי: לכן תבין שאנחנו לא רוצים את רעתכם.

יוסי שלי: הגענו למסקנה שצריך להתפשר.

יוסי שלי: אתה רוצה ללכת בדיוק על הנקודה שאנחנו לא מסכימים עליה מראש.

יוסי שלי: נושא העמלה הוא הנושא הכי קל לחישוב, אבל מה?

יוסי שלי: זה כסף מיידי שסופרים אותו בעין.

יוסי שלי: אני לא מתפרנס מזה.

יוסי שלי: אין לי סוכנים, אין לי שתי סוכנויות, ואני מדבר על אנשים שיש להם גם שתיים ושלוש סוכנויות, יש גם כאלה.

יוסי שלי: במקום להתיש פה את הפורום בפרטים על עמלה, צריך לסכם את העיקרון.

יוסי שלי: סוגרים מספר וסכום מסוימים, ואחרי זה עמלה זה דבר שאי אפשר לשנותו.

יוסי שלי: אם קבעו לי שאני צריך לפטר 500 עובדים, אני יכול לשנות את זה?

יוסי שלי: אתה חושב שמר כראזי רוצה לסגור 100 סוכנויות?

יוסי שלי: אני מרגיש את עצמי לא כמתווך, אלא כאבא של הפרויקט הזה.

יוסי שלי: יש לי אותו מצד אחד, אותך מצד אחר וגם את התושבים.

שלום שמחון: נניח שהיתה מוצעת פה עכשיו הצעה סופית והיה מוסכם שעורך הדין שלכם ינסח אתנו את הנייר הסופי ובזה נגמר העניין, האם זה מקובל עליכם?

מאיר רוזנר: הצעה סופית למה?

אילן ליבוביץ: יש הצעה של רשות הדואר לסגור 60 סוכנויות, לקצץ 7.5 מיליון שקל וחוזה לתוקף שלוש שנים.

אילן ליבוביץ: האם אפשר להגיש לך פה הצעה על שלושת העקרונות האלה?

מאיר רוזנר: זאת הצעה שעליה אפשר להתמקח?

מאיר רוזנר: זה כזה ראה וקדש?

מאיר רוזנר: אתם רוצים שיהיו סוכנויות?

מאיר רוזנר: אז תבקשו מה שאתם רוצים, לא יהיו סוכנויות, לא יהיה שירות.

מאיר רוזנר: אתם לא מבינים שאף אחד לא מוכן לעבוד בהתנדבות.

אילן ליבוביץ: אז יבוא אחר.

מאיר רוזנר: אז יבוא אידיוט אחר שלא מכיר את המקצוע ולא יוכל לתת שירות.

מאיר רוזנר: צריך קצת ללמוד, קצת ניסיון של 20-30 שנה.

אילן ליבוביץ: אתה רוצה לסגור או לא?

מאיר רוזנר: אני לא רוצה לסגור.

אילן ליבוביץ: אז לך הביתה, שרשות הדואר לא תסגור אתך חוזה.

אילן ליבוביץ: אתה מטריד אותנו כבר שלוש ישיבות ולא מוכן להגיע לשום פשרה.

מאיר רוזנר: אני לא מטריד אותך.

מאיר רוזנר: אתה לא ישבת אתי ולא דיברת אתי לפרטי העניין.

מאיר רוזנר: רשות הדואר הכניסה לקראת הדבר הזה שינוי רדיקלי ביחסים בינינו לבין רשות הדואר.

מאיר רוזנר: בין היתר היא מבקשת מכל סוכן להלוות לה הלוואה עומדת של עשרות עד מאות אלפי שקלים וגם לבטח את זה על חשבונם, דבר שבכלל לא מדברים עליו.

מאיר רוזנר: גם את זה צריך לתקן.

מאיר רוזנר: אתם חושבים שסוכן בעראבה, שכל ההכנסה שלו 6,500 שקל לחודש, יכול להביא 50,000 שקל הלוואה עומדת לרשות הדואר?

מאיר רוזנר: מאיפה הוא יביא אותה?

מאיר רוזנר: יש פה דברים שצריך ללכת בחוזה הכתוב סעיף סעיף.

שלום שמחון: מה עשית עד עכשיו?

מאיר רוזנר: רציתי לשבת, אבל כל מה שהם עשו זה להגיע לישיבה ולהגיד שהם רוצים 12 מיליון שקל.

מאיר רוזנר: אמרתי שזה בלתי אפשרי, אפשר להגיע לפשרה כזאת וכזאת, והם אמרו לא.

שלום שמחון: אתה מוכן שאקבע פשרה, ושמאותו רגע אתם מחוץ למשחק?

בני כהן: אתה תקבע פשרה, ויישבו עורכי הדין ויסכמו ביניהם את הנתונים, כאשר הם יקבלו הנחיות מאתנו וממר רוזנר.

בני כהן: אם תגדיר בפשרה הזאת שלא החוזה שהם הציעו "מוביל", זה מקובל עלינו, כל מספר שתיתן מקובל עלינו.

שלום שמחון: אני קובע הצעה ועקרונות.

מאיר רוזנר: עקרונות כן, אבל לא מספרים.

אלי אפללו: בוודאי שנקבע.

בני כהן: אנחנו חושבים שגם לך יש אחריות, אדוני היושב ראש, בעניין.

בני כהן: תקבע את המספרים ואת הנתונים, אבל תקבע שלא החוזה המוצע על ידם הוא המוביל.

אלי אפללו: אתה מעמיד לו תנאים מה לא לקבוע?

בני כהן: עורכי הדין יסכמו זאת ביניהם.

מאיר רוזנר: מה זה משא ומתן?

מאיר רוזנר: לתת ולקבל.

אלי אפללו: זאת הגישה שלך, אבל זה לא מסחר סוסים.

שלום שמחון: יוסי שלי יאמר מי יהיה הנציג מטעמו שיסכם את העניין ואתם תודיעו לי עכשיו מי הנציג מטעמכם שיסכם את העניין, ומאותו רגע נגמר העניין.

בני כהן: מקובל.

שלום שמחון: תוך שבוע חוזרים עם הסכם סגור ולא פתוח.

בני כהן: אנחנו מגבים את עורכי הדין שלנו ואותי.

יוסי שלי: הרצל והלשכה המשפטית.

שלום שמחון: אם כך, הצוות הזה ייפגש עם חבר הכנסת ליבוביץ ואתי.

שלום שמחון: אני אציע הצעת פשרה.

שלום שמחון: תוך שבוע יהיה הסכם.

יוסי שלי: עם החוזה הסטנדרטי והתיקונים שיעלו.

שלום שמחון: עם חידוש הישיבה, נציג את העקרונות שעל פיהם ינוסח התיקון להצעת חוק רשות הדואר (בנק הדואר).

שלום שמחון: בתוך שבוע, עד יום שני, יוגש הנוסח המוסכם והמלא ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה, הגברת אתי בנדלר, מתוך כוונה שבישיבה הבאה נאשר את הנוסח המוסכם תוך חצי שעה.

שלום שמחון: זאת תהיה תוספת לסדר היום ולא ישיבה שאמורים להיות מוזמנים אליה כל הגורמים, אלא על סדר היום יהיו רק הצבעה ואישור הנוסח המוסכם.

אביה ספיבק: בתוך התיקונים צריך גם לתקן את חוק בנק ישראל, כדי שחוק בנק ישראל יוכל לקבל פיקדון מגוף שאיננו תאגיד בנקאי.

אביה ספיבק: זה חלק מאותה חבילה.

יוסי שלי: מאחר שהבעיה במהותה היא משפטית ונוגעת יותר לצדדים משפטיים של הבטחת הכסף – ואני עוד לא ישבתי גם עם נציגות העובדים שלי – גם אם זאת תשתית משפטית, צריך להיות ברור שאם מחר מישהו רוצה למכור את הגוף הזה, זאת לא תהיה החלטת מנהל ושזה לא יהיה מהלך שמישהו מחליט ולמחרת אפשר לקנות את הבנק.

יוסי שלי: אם מבחינתי יש הבטחה כזאת, ואני לא משפטן, אני חושב שזה יהיה גם מקובל על חברי מנציגות העובדים, והיתר זה כסות כזאת או אחרת של פרטים.

אלדר דוכן: אני אקרא את העקרונות שהוסכמו על דעת בנק הדואר, משרד המשפטים, רשות החברות הממשלתיות ומשרד האוצר: 1.

אלדר דוכן: לצורך מתן שירותי בנק הדואר, תוקם חברה-בת, בה לא יהיו עובדים ולא יהיה לה שום רווח.

נוגה רובינשטיין: יהיה דירקטור אחד.

אלדר דוכן: כן, אפשר לרדת לפרטים, כי יש עוד פרטים.

אלדר דוכן: אני מבין שאתה רוצה את העקרונות ולא את הפרטים.

אלדר דוכן: 2.

אלדר דוכן: חברת הבת תעסוק בקבלת כספים והעברת כספים בלבד.

אלדר דוכן: 3.

אלדר דוכן: כל הפעולות של החברה בת יבוצעו אך ורק באמצעות החברה אם.

מני נאמן: 4.

מני נאמן: נושא אי עבירות - מניות של חברה בת לא יהיו עבירות ולא יהיה ניתן למשכן, לשעבד אותן או לעקל אותן.

מני נאמן: כל ההסכמה הזאת כפופה לכך שגם רשויות מע"מ יתנו את ברכתן לעניין הזה.

דידי לחמן-מסר: עם כל הכבוד, אנחנו לא נשנה פה את חוקי מע"מ.

דידי לחמן-מסר: העיקרון הבסיסי הוא שהלקוח מפקיד כספים בבנק הדואר, ויש לו זכות לכספים כלפי בנק הדואר באמצעות חברת הדואר.

דידי לחמן-מסר: זה עיקרון מאוד חשוב, שאני חושבת שהוא דווקא חשוב לבנק הדואר, אם אנחנו רוצים את האמינות של הלקוחות כשהם מפקידים כספים.

דידי לחמן-מסר: הכספים האלה הם לא כספים שיש להם זכות רק כלפי חברת הדואר.

דידי לחמן-מסר: הפקדת הכספים היא באמצעות חברת הדואר בבנק הדואר.

ישראל איתן: אין יותר בנק דואר.

דידי לחמן-מסר: יש זכות כלפי חברת הבת לקבל כסף, ויש זכות כלפי חברת האם שהיא תעביר את הכסף.

דידי לחמן-מסר: אז אני נותנת ללקוחות את האמינות החשובה.

שלום שמחון: בנק הדואר בטל?

אתי בנדלר: ככל הנראה, לא יקראו לזה - -

דידי לחמן-מסר: יכול להיות שכן, חברת הבת היא בנק הדואר, אבל חברת הבת היא מסלקה, מתבצעות שם פעולות.

דידי לחמן-מסר: הוויכוח הקטן שהיה לנו הוא האם כאשר אני מפקידה כסף בבנק הדואר, הכסף נרשם לזכותי בבנק הדואר ובבנק הדואר יהיה כתוב שלזכותי עומדים 50 שקלים לצורך העברה לבזק, או שהכסף יופקד בחברת הדואר והיא תעשה "פריש-מיש" ותעביר הכל לבנק הדואר.

שלום שמחון: ואם עוד 10 שנים אקנה את חברת הדואר?

דידי לחמן-מסר: אתה קונה אותה עם חברת בנק הדואר.

דידי לחמן-מסר: הוא סידר שאי אפשר יהיה לפצל בין המניות של חברת הבת.

אילן ליבוביץ: זאת אומרת שזה הולך יחד.

דידי לחמן-מסר: כך כתוב בחוק.

יוסי שלי: ואיך זה מסתדר עם החלטת הממשלה הראשונית שאמרה שהבנק הולך יחד בחברה אחת?

דידי לחמן-מסר: הבנק והחברה זה 100%, אבל מבחינה משפטית חברת הדואר מחזיקה 100% במניות חברת הבת שהיא בנק הדואר, ולכן כולם יחד זאת חברת אם וחברת בת.

דידי לחמן-מסר: בגלל שהמניות בלתי עבירות ולא ניתנות לפיצול, למעשה קירבנו את זה הרבה יותר לכך שניתן יהיה לפצל את זה.

יוסי שלי: מה עם נושא הריבית?

דידי לחמן-מסר: מי שגובה את העמלות ונותן את השירותים זאת חברת האם.

דידי לחמן-מסר: אם היא רוצה להסכים עם הלקוחות על כך שהלקוחות משלמים עמלות, הלקוחות ישלמו עמלות, שלא יהיה מצב של רווחים בחברת הבת.

דידי לחמן-מסר: אנחנו רוצים שחברת הבת הזאת תהיה שקופה.

יוסי שלי: הריבית על הכספים.

דידי לחמן-מסר: הבנתי, ריבית על הכספים אין עכשיו, נכון?

אלדר דוכן: יוסי שלי, השאלה שלך נובעת מהשאלה למי שייכים הכספים.

אלדר דוכן: אנחנו לא דיברנו על זה מקודם.

יוסי שלי: לי זאת נקודה מהותית.

אלדר דוכן: בדיון הקודם דנו בעיקולים.

אלדר דוכן: האם נושה של חברת הדואר יכול - -

דידי לחמן-מסר: לא, הוא לא יכול.

אלדר דוכן: הוא לא יכול, כי על פי הצעת דידי לחמן-מסר נאמר שכל הזכויות בכספים הן לא של החברה ולא של החברה בת, אלא של בעל החשבון.

יוסי שלי: אני לא מסכים.

אלדר דוכן: אם נאמר שהכספים הם לא של החברה אם ולא של החברה בת, אלא של בעל החשבון, נניח חברת חשמל - -

דידי לחמן-מסר: לא אמרתי את זה, אל תעוות דבריי.

דידי לחמן-מסר: אני אמרתי שללקוח יש זכות כלפי חברת הבת, לא אמרתי שהכספים הם שלו.

אלדר דוכן: את זה אמרת אצל ימימה בחדר.

דידי לחמן-מסר: אז אני אומרת את זה עכשיו.

דידי לחמן-מסר: לגבי השאלה אם יש לו זכות כלפי חברת הבת, הכספים הם של חברת הבת, או שחברת האם - - אלדר דוכן: לא, הם של הלקוח.

דידי לחמן-מסר: מה שאתה רוצה.

דידי לחמן-מסר: של מי הפירות?

אלדר דוכן: של יוסי שלי.

שלום שמחון: דידי לחמן-מסר, יש לי שאלה עקרונית אליך.

שלום שמחון: אם פרננדס הוא דירקטור בדואר, האם הוא נמצא פה עכשיו בניגוד עניינים?

דידי לחמן-מסר: אנחנו הצענו מזמן שהעובדים של המדינה, כאשר הם מבצעים את הפעולות במסגרת עבודתם הם לא בניגוד עניינים כלפי החברה, כי זאת התפיסה שהמדינה מחזיקה מניות או בזכות שלה בתאגיד הציבורי.

דידי לחמן-מסר: כל הרעיון הוא שהמניות הן בידי הממשלה, כי הממשלה מחזיקה את זה כנאמן עבור הציבור.

דידי לחמן-מסר: אז היא שולחת את מי?

דידי לחמן-מסר: אתה רוצה שהיא תשלח את האדם הכי טוב לשבת בחברה הזאת.

דידי לחמן-מסר: מי זה האדם הכי טוב?

דידי לחמן-מסר: האדם שמנהל את ענייני החברה ואת ענייני המדינה בחברה הזאת.

שלום שמחון: האדם הזה יושב בשני מקומות.

דידי לחמן-מסר: אמיר לוי בחברת הדואר לא יישב, כאשר ברשות הדואר הוא יכול לשבת.

דידי לחמן-מסר: חיים פרננדס יכול לשבת שם.

דידי לחמן-מסר: במבנה שיצרנו אמרנו שראש הדרג הניהולי הפיקוחי שמופקד על הנושא לא יישב שם.

דידי לחמן-מסר: זה לא לפרוטוקול.

לאה ורון: זה לפרוטוקול.

לאה ורון: אם לא מוטלת סודיות על הישיבה, זה צריך לעבור לפרוטוקול, והתשובות שלך הן תשובות רשמיות לוועדה, עם כל הכבוד.

לאה ורון: שיחות פרטיות, מקומן במסדרון.

דידי לחמן-מסר: אז למה הוא שאל את השאלה?

לאה ורון: מותר לו בתור חבר כנסת לשאול כל שאלה.

שלום שמחון: אני אסביר לך למה.

שלום שמחון: יושב אדם, כאשר ביד אחת שלו יש לו מנוף על חברת הדואר, וביד השנייה הוא מחויב לחברה עצמה.

דידי לחמן-מסר: כפי שציינתי, כיום במועצת רשות הדואר אין מניות, ולכן אין בעיה.

דידי לחמן-מסר: כאשר תקום חברה ממשלתית, ההנחיה של השופט רביבי שמופקד לבדוק את סוגיית ניגוד העניינים, היא שמי שממונה על התחום בראש מקבלי ההחלטות לא יישב כדירקטור בחברה.

דידי לחמן-מסר: אז נותר לו שיקול הדעת החופשי, קרי לאמיר לוי, להחליט האם מה שפרננדס עושה או מציע זה נכון או שצריך לבחון את זה בראייה אחרת ולשנות.

דידי לחמן-מסר: לכן לא יושבים שם אורי יוגב, לא אמיר לוי ולא מנכ"ל משרד האוצר, דהיינו הדרג הניהולי, אלא יושבים שם אנשים מטעם המדינה.

דידי לחמן-מסר: אני מבינה שאמיר לוי יושב כדירקטור בחברת חשמל, למה?

דידי לחמן-מסר: כי מי שאחראי על חברת חשמל זה סגן אחר.

שלום שמחון: שר יכול להיות דירקטור?

קריאה: לא.

שלום שמחון: הוא יכול להיות יושב-ראש, למשל של רשות הנמלים או רשות שדות התעופה?

דידי לחמן-מסר: שר יכול להיות יושב-ראש מועצת מינהל מקרקעי ישראל, כי זה מה שכתוב בחוק.

דידי לחמן-מסר: ..

אביה ספיבק: המסגרת פה מאפשרת לנו לשלב את בנק הדואר במערך התשלומים, כשזאת המטרה שלנו.

אביה ספיבק: לגבי השינוי בחוק בנק ישראל, הצעת האוצר מתייחסת לסעיף 48, ואנחנו מציעים שזה יהיה בסעיף 57(א), סעיף נוסף: (א) הנגיד רשאי להתיר למי שאינו ממשלה או תאגיד בנקאי לנהל חשבון בבנק ישראל, ובלבד שישתכנע שעיסוקו הבלעדי של אותו גוף הוא בקבלת כספים והעברתם בהיקפים משמעותיים יחסית לכלל פעילות זו במשק.

אביה ספיבק: זה הסעיף שמאפשר לנו לפתוח את החשבון למי שאינו ממשלה או תאגיד בנקאי.

אביה ספיבק: (ב) הנגיד רשאי לקבוע תנאים לניהול חשבון כאמור, לרבות גביית עמלות ניהול או עמלות אחרות.

אביה ספיבק: אלה שני הסעיפים בחוק.

דידי לחמן-מסר: אני לא ראיתי אותם, אני לא מבינה אותם.

דידי לחמן-מסר: לא דיברנו על זה.

אביה ספיבק: יש פה שני תיקונים: האחד, שהנגיד רשאי להתיר למי שאינו ממשלה או תאגיד בנקאי לנהל חשבון בבנק ישראל - אגב, מבחינתם זה טוב, כי זה נותן להם את האפשרות לעשות הכל דרך בנק ישראל, כאשר זה הפירוש של "לנהל חשבון" – ובלבד שישתכנע שעיסוקו הבלעדי של אותו גוף הוא בקבלת כספים והעברתם בהיקפים משמעותיים יחסית לכלל פעילות זאת במשק.

אתי בנדלר: אז הבעיה היא של ההיקפים כאן?

אביה ספיבק: לא, אין פה בעיה.

אתי בנדלר: מה שאתה מציע זאת הוספה.

אביה ספיבק: כן, סעיף 57(א).

אביה ספיבק: סעיף (ב) – הנגיד רשאי לקבוע תנאים לניהול חשבון כאמור, לרבות גביית עמלות ניהול או עמלות אחרות.

אביה ספיבק: אנחנו לא יכולים לפתוח חשבון אם איננו יכולים להגיד איך הוא פועל, וזה דבר שמקובל לגבי דברים אחרים.

דידי לחמן-מסר: אתם גובים עמלות ממישהו אחר היום?

ראובן טרפלר: רק מהממשלה אנחנו לא גובים עמלות.

קריאה: מי עוד מפקיד אצלכם חוץ מהממשלה?

ראובן טרפלר: כל הבנקים.

אלדר דוכן: לגבי סוגיית העיקולים, ביקשתי שייאמר – ודידי לחמן-מסר מסכימה - שהבעלות על הכספים היא של הלקוחות.

דידי לחמן-מסר: אני מציעה לכתוב שהזכות לכספים היא של הלקוחות.

שלום שמחון: אנחנו מאשרים את העקרונות.

שלום שמחון: הנוסח יועבר ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה עד יום שני, ואנחנו נוסיף תוספת לסדר היום כדי לאשר את הנוסח בישיבה קצרצרה.

שלום שמחון: אביה ספיבק, האם תהיה להם בעיה לקבל ריבית?

ראובן טרפלר: איך יקבלו?

שלום שמחון: למה הם לא יקבלו ריבית?

ראובן טרפלר: בסך הכל רק הממשלה קיבלה ריבית.

ראובן טרפלר: הבנקים לא מקבלים ריבית.

ראובן טרפלר: על עודפי נזילות הבנקים מקבלים איזה חצי אחוז.

קריאה: ועל פיקדונות?

ראובן טרפלר: פיקדונות זה תאגידים בנקאיים.

יוסי שלי: זאת מדיניות מוניטרית, אתה משנה פה משהו בסיסי.

ראובן טרפלר: עד עכשיו הממשלה קיבלה ריבית.

ראובן טרפלר: ברגע שאתם לא סוכן של הממשלה, נגמר הסיפור של הריבית, אין דבר כזה.

ראובן טרפלר: אתם יכולים לקחת את הכסף ולהעבירו לבנק פרטי.

שלום שמחון: אבל למה שלא יקבלו ריבית?

ראובן טרפלר: אני אומר למה, כי אין דבר כזה.

שלום שמחון: אם אני לא אאשר את התיקונים שהוא רוצה, יש דבר כזה.

קריאה: אם אתה לא מאשר, אין בכלל חשבון.

שלום שמחון: מר טרפלר, מה התפקיד שלך בבנק ישראל?

ראובן טרפלר: אני סגן החשב, ובמקרה גם יושב-ראש ועד המסלקה.

שלום שמחון: ראובן, אתה בעל מקצוע, תמצא פתרון יצירתי כדי שהוא לא יאבד את הערך של הכסף.

ראובן טרפלר: אני נותן לו פתרון.

ראובן טרפלר: הוא יכול לקחת את הכסף ולהעביר אותו לבנק מסחר.

שלום שמחון: למה שבנק ישראל ירוויח עליו?

אביה ספיבק: אמרתי שנקודת המוצא שלנו חיובית בגלל התפקיד החשוב מאוד של בנק הדואר במערך התשלומים.

אביה ספיבק: לבנק הדואר יש סניף בכל מקום.

אביה ספיבק: בנק הדואר מבצע הרבה מאוד תשלומים עבור אנשים פרטיים ועבור הממשלה.

אביה ספיבק: המטרה של התיקון הזה היא לאפשר לבנק הדואר להמשיך להיות גוף מרכזי במערך התשלומים, ולכן בנק הדואר יחזיק בבנק ישראל רק אותו סכום פיקדון מינימלי שמאפשר לו להשתתף במסלקה ואחר כך להיות בסליקה האלקטרונית וכן הלאה כמו כל בנק אחר.

אביה ספיבק: זה לא התפקיד של בנק ישראל לתת ריבית.

אביה ספיבק: אם בנק הדואר רוצה לקבל ריבית, הוא יפקיד את הכסף בבנק לאומי.

אביה ספיבק: אנחנו נותנים ריבית באיזשהו פטנט שהוא דמוי מק"מ לבנקים מסחריים כחלק מהמדיניות המוניטרית.

אורי אולניק: אנחנו שוברים את הראש איך לסגור את כל הפערים הכספיים בהסדר החדש הזה.

אורי אולניק: אם אני מבין נכון, עד היום כשבנק הדואר היה ממשלתי, הוא קיבל ריבית.

קריאה: קיבלנו כסף מהחשב הכללי, שקיבל אותו בנק ישראל.

אלדר דוכן: זה לא מדויק.

אלדר דוכן: מכיוון שרשות הדואר נתנה את השירותים עבור הממשלה, עבור בנק הדואר, הממשלה שילמה לה ריבית.

אלדר דוכן: מחר היא לא תיתן את השירותים האלה לממשלה, אלא החברה האם תיתן לחברת הבת.

יוסי שלי: אל תגזימו.

יוסי שלי: רוצים לחסוך עליי כסף?

אורי אולניק: אני לא מבין גדול בכל המערכת הזאת, אבל דבר אחד ברור - אנחנו רוצים לעשות שינוי סמנטי שיאפשר המשך המצב הקיים.

אורי אולניק: תחת השינוי הסמנטי הזה, אתם מבקשים שני דברים: אחד - נושא הריבית בעבר, לא; שניים – לקחת עמלות.

אורי אולניק: אני לא מבין מה קורה פה.

אלדר דוכן: אבל זה לא שינוי סמנטי.

אלדר דוכן: בנק הדואר היה של המדינה, ומחר הוא יהיה של החברה.

אלדר דוכן: זאת לא סמנטיקה.

צבי אורבך: אני רוצה להסביר את עניין הריבית שבנק ישראל משלם.

צבי אורבך: בנק ישראל משלם ריבית לממשלה, וזה הוא הסדר ייחודי בין בנק ישראל לממשלה, ורק לממשלה.

צבי אורבך: בנק ישראל לא שילם אף פעם ולא משלם בהווה ריבית על פיקדונות בנק הדואר, הוא משלם רק לחשב הכללי באוצר, לממשלה.

צבי אורבך: אם לממשלה יש איזשהו הסדר והיא משלמת משהו לבנק הדואר, זה לא ענייננו.

צבי אורבך: אנחנו לא מעורבים בזה.

שלום שמחון: אם עד עכשיו זאת חברה ממשלתית ועד עכשיו היה הסדר מול החשב הכללי, מה הבעיה שהמטריה הזאת תימשך גם הלאה?

צבי אורבך: ההסדר הזה של תשלום לחשב הכללי יימשך, לא יהיה בו שינוי.

צבי אורבך: אני מדבר בשמי, אני משלם את הריבית, שילמתי את זה בעבר ואני אשלם את זה בעתיד לאוצר לחשב הכללי, וזה יימשך.

אביה ספיבק: הממשלה לא יכולה להפקיד כספיה באף מקום מלבד בנק ישראל, כי בנק ישראל על-פי החוק הוא הבנקאי היחיד של הממשלה.

אביה ספיבק: אני לא יכול להגיד לממשלה שהיא לא תקבל אצלי ריבית ושתלך לבנקים אחרים.

שלום שמחון: אם אבקש עכשיו מהחשב הכללי לקבל לישיבה הבאה תשובה לשאלה האם ההסדר הזה עם חברת הדואר החדשה יימשך גם בעתיד, האם זה יהיה נכון להגדיר זאת כך?

ראובן טרפלר: בחשבון בנק הדואר לא היתה אף פעם אגורה אחת.

שלום שמחון: לא שאלתי עליכם.

שלום שמחון: אמרתם דבר מאוד ברור, שאתם משלמים ריבית לממשלה.

שלום שמחון: חברת הדואר, נכון לרגע זה, היא 100% של הממשלה.

שלום שמחון: אני שואל פה שאלה את החשב הכללי, ומבקש לקבל ממנו תשובה עד לישיבה הבאה.

אלדר דוכן: אני מייצג את החשב הכללי.

שלום שמחון: כאן אתה מייצג את החשב הכללי?

אלדר דוכן: כן, אני יועץ משפטי של החשב הכללי.

אלדר דוכן: אני אומר שהחשב הכללי לא ימשיך לשלם את הכספים שהוא שילם.

אלדר דוכן: החשב הכללי שילם כספים לרשות הדואר, כי היא היתה קבלן עבודות של בנק הדואר.

אלדר דוכן: בנק הדואר היה תאגיד של המדינה, והוא קיים את כל הפעולות שלו באמצעות רשות הדואר.

אלדר דוכן: עבור זה המדינה שילמה לו כסף.

אלדר דוכן: מחר התאגיד של בנק הדואר הוא כבר לא חלק מהמדינה, הוא חלק מחברת הדואר, אז על מה החשב הכללי ישלם לו? עבור מה?

יוסי שלי: על כך שהוא ממשיך לעשות את אותן פעולות בדיוק.

יוסי שלי: אתה משחק בסמנטיקה, ואנחנו מדברים על כסף.

שלום שמחון: אני שאלתי את השאלה, ואני מבקש תשובה כתובה מהחשב הכללי.

ברוך טפר: בהסכם השירותים שהמדינה חתמה עליו, היא אמרה במפורש שהיא תשלם ריבית.

ברוך טפר: המקור של הריבית זה כספים שבנק ישראל משלם לחשב הכללי בגין הכספים של הלקוחות הפרטיים.

ברוך טפר: אתה שואל מדוע להפקיד את זה בבנק במקום לקבל את זה במישרין בבנק ישראל, וזאת שאלה נכונה.

ברוך טפר: להערכתי, ניתן לקבל זאת באותה מתכונת שבנק ישראל משלם כספים על פיקדונות של המערכת הבנקאית.

שלום שמחון: אני מבקש תשובה מוסמכת.

שלום שמחון: קודם כל תמציא לי את הסכם השירותים הזה.

שלום שמחון: שנית, אני מניח שאתם מכירים את ההסכם הזה.

אלדר דוכן: אני מכיר, אבל ברוך טפר יודע יפה בין מי ההסכם הזה.

אלדר דוכן: אני מבין שהשאלה היא האם לשלם לו ריבית.

שלום שמחון: אני גם אכוון אותך, איך אתם הולכים לשלם את הריבית.

דידי לחמן-מסר: לא מעניין אותי איך תקרא לזה.

דידי לחמן-מסר: איך אתה תשלם לו את הכסף ששילמת לו עד היום?

דידי לחמן-מסר: מצדי, תקרא לזה דמי עמלה.

שלום שמחון: מה זה משנה?

שלום שמחון: אנחנו מסכמים עכשיו את העקרונות שעל פיהם ינוסח החוק, מתוך כוונה שכאשר הם יועברו ליועצת המשפטית של הוועדה, אנחנו נביא אותם לאישור, כמובן בהתניות שציינו בתחילת הישיבה.

שלום שמחון: זה יגיע הנה רק כדי לראות שזה מנוסח, אבל תהיה על זה הצבעה רק אם יתר הנושאים יסוכמו.

שלום שמחון: יוסי שלי, האם קבעתם מי הנציגים שלכם?

יוסי שלי: כן, האיש שלנו הוא הרצל והלשכה המשפטית.

שלום שמחון: נסכם אחר כך ישיבה משותפת, לא פורמלית של הוועדה, וגם חבר הכנסת אילן ליבוביץ ואני נשתתף בה.

שלום שמחון: שם אציע את ההצעה וננסה לסכם את הדברים.

יוסי שלי: מה הוחלט לגבי הפנסיה?

לאה ורון: שלא תהיה הצבעה עד אשר ייחתמו ההסכמים.

שלום שמחון: אני רוצה להצביע על העקרונות, כאילו הצבענו על ערכאה של החוק.

שלום שמחון: מי בעד?

שלום שמחון: הצבעה בעד –2 נגד – אין העקרונות שהועלו בישיבה ושעל פיהם ינוסח החוק נתקבלו.

שלום שמחון: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.