ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 167, 2004-03-09 10:00

שלום שמחון: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון – הגבלת תקופות הבלעדיות), של חבר הכנסת שלגי וקבוצת חברים.

שלום שמחון: אתה רוצה לפתוח?

אילן שלגי: קבלתי את הנוסח, שהכינה היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת הדין בנדלר, בעקבות הדיון אני סבור שהנוסח הוא טוב.

אילן שלגי: יש לי הצעה לתוספת מסוימת.

אילן שלגי: אני סבור שסעיף 1 מנוסח כעת נכון, בהתאם למה שדובר כאן בישיבה הקודמת.

אילן שלגי: כלומר, הצעתך שהתקופה המרבית תהיה שלושה חודשים ולא שישה, ושיתאפשר למתווך פולות מסוימות שתיצורנה חזקה של בלעדיות, תוך השארת סמכות רחבה לשר לקבוע בתקנות גם מה הן אותן פעולות, וגם באשר למועדים לגבי סוגים של מקרקעין.

אילן שלגי: באשר למועדים לסוגי מקרקעין, אני סבור שצריך לתקן משהו בנוסח שהוכן.

אילן שלגי: אני מתייחס לסעיף (2)(ד)(1).

אילן שלגי: נאמר בטקסט: "סוגי מקרקעין נוספים".

אילן שלגי: נוספים על מה?

אילן שלגי: הרי סעיף 1 לא מדבר על סוג מסוים.

אילן שלגי: התייחסנו בדיון הקודם לעניין דירת המגורים, ולכן אני מציע שבמקום "סוגי מקרקעין נוספים" ייאמר "סוגי מקרקעין שאינם דירה, כאמור בסעיף (ג) – סעיף קטן (ג) הוא זה שמגדיר מהי דירה – שהלקוח בעל הזכויות בה הוא יחיד".

אילן שלגי: זאת אומרת, לא דירה שמוכר קבלן, שהיא אחת מתוך 100 דירות, אלא דירה שמוכר יחיד.

אילן שלגי: אז המשמעות תהיה, שגם אנחנו מתייחסים לדירה שכבר מופיעה בחוק, זה אותו סעיף קטן (ג), שאומר שלגבי דירה, אם לא צוינה תקופת בלעדיות, היא תהיה 30 יום.

אילן שלגי: שם יש הגדרה מהי דירה, ושם גם מדובר על דירה בבנייה.

אילן שלגי: אם אני רוצה להגן על הצרכן ולא על הקבלן, אם נאמר סוגי מקרקעין שאינם דירה כאמור בסעיף קטן (ג), שהלקוח בעל הזכויות בה הוא יחיד, וההמשך יהיה שלגביהם יקבעו תקופות בלעדיות שונות.

אילן שלגי: הווי אומר, שזה מסמיך את השר לקבוע תשעה חודשים, 12 חודש - לפי שיקול דעתו.

שלום שמחון: תודה.

טנה שפניץ: אנחנו לא כל כך רגילים לעבוד כך, לא הצלחנו לבוא בדברים עם המתווכים, ולברר מה סביר ומה לא סביר.

אילן שלגי: זה משום שהם לא מדברים בקול אחד, אבל שמענו אותם בדיון הקודם.

טנה שפניץ: מבחינתנו זה לא מספיק.

טנה שפניץ: אני מרגישה אי נוחות להתערב לאנשים במקצוע, בלי שלמדתי את זה יותר לעומק.

טנה שפניץ: אני אומרת את הדברים בזהירות, אחרי הכל זה מטה לחמם.

שלום שמחון: אצלם זה מטה לחמם, אבל מי שיש לו דירה, זה כל עולמו בערך.

טנה שפניץ: נכון, אני לא אומרת שלא צריך לעשות, אני רק אומרת את ההצעות שלי מאוד בהסתייגות, וגם אם נרצה לשנות אחרי קריאה ראשונה, אני שומרת לעצמנו את הזכות, כי לא הצלחנו ללמוד את זה כמו שצריך.

אתי בנדלר: הזכות להציע שינויים שמורה לכם ממילא.

טנה שפניץ: לגופו של עניין, חשבנו שאולי דווקא בכיוון של לעזור לצרכן לנתק את הקטע של הבלעדיות בחוזה, שיחתמו עליו בנפרד.

טנה שפניץ: לא כל כך מטריד אותנו, שמי שמודע לזה שהוא נותן בלעדיות ולהשלכות של הבלעדיות, שייתן בלעדיות.

טנה שפניץ: מטריד אותנו שלקוחות חותמים על זה בלי שהם מבינים מה זו בלעדיות.

טנה שפניץ: לכן, חשבנו שלהפריד את עניין הבלעדיות לחתימה נפרדת, ולזה יצרפו אחר כך גם החובות – כלומר בקטע אחד הוא חותם שהוא רוצה את התיווך, ובקטע השני, בצורה מאוד מודעת – הוא חותם על הבלעדיות.

טנה שפניץ: דבר שני, מה חובה על המתווך לגלות.

טנה שפניץ: נראה שמה שהוא חייב יכול להיות משהו יותר מצומצם.

טנה שפניץ: שאר הדברים, בעיקר שיגלה.

טנה שפניץ: לא בכל דבר זה רלוונטי.

טנה שפניץ: הכל כפוף להסכמת הלקוח, כי אם הוא לא רוצה שיעשו לו שלט אז לא ישימו שלט, ואם לא באינטרנט אז לא באינטרנט.

טנה שפניץ: זה לגבי סעיף (ד)(2).

אילן שלגי: זה מקובל עליי, אנחנו גם משאירים את הסמכות הזאת לשר.

טנה שפניץ: לגבי השר, יש לי בעיה.

טנה שפניץ: בתור מי שאמו אחר ליישם את זה – לא נראה לי שאנחנו יודעים איך לעשות סיווג שלאולם שמחות יהיו תשעה חודשים, ולמפעל מתכת - - -

אילן שלגי: זה יהיה השלב שבו אתם תלמדו את הנושא.

טנה שפניץ: אל"ף, זאת התערבות גסה במיוחד במקצוע, כך נראה לי.

טנה שפניץ: דבר שני, אני לא חושבת שאיזשהו שר יכול להיכנס לכאלה פרטים.

טנה שפניץ: אנחנו רוצים להגן – נגן על המינימום שנראה לנו חשוב.

טנה שפניץ: יש דירה, יש אדם שלא מודע, ננסה לחזק ונחזק שם.

טנה שפניץ: אם זה בעל מפעל תעשייה, בעל אולם שמחות, קבלן שמוכר דירות – הוא לא מבין שהוא חותם על בלעדיות?

שלום שמחון: זה נאמר בישיבה הקודמת.

שלום שמחון: בשביל ההגינות, סיכמנו שהישיבה הזאת תהיה ישיבה טכנית בעיקרה, כלומר איך להתגבר על הניסוחים.

אילן שלגי: זה נשמע כאילו שאתם חוששים ממטלה שהיא עבודה נוספת עבורכם.

אילן שלגי: לא צריך להיכנס לפרטים של אולם שמחות.

אילן שלגי: סך הכל השר צריך לקבוע תקופות של תשעה חודשים או אופציות, ולהתייחס לפרוייקטים גדולים או להתייחס לנכס מסחרי בשונה מנכס מגורים.

אילן שלגי: יכול גם השר להחליט ששישה חודשים זה זמן טוב לכל הנכסים, אבל כרגע החוק לא נותן לזה תשובה.

אילן שלגי: הוא מתייחס רק לדירת המגורים.

טנה שפניץ: הוא נותן תשובה של חופש החוזים.

טנה שפניץ: הוא אומר שהצרכן, גם לחלק מהם יש שכל, הוא נותן בלעדיות אז הוא מבין מה הוא עושה.

טנה שפניץ: אתה תגיד לו שאתה רוצה שנתיים ולא שלוש, למה אני צריכה להגיד לו את זה?

טנה שפניץ: אדם מוכר מפעל, הוא עושה עסקה כזאת גדולה בחייו, הוא לא יודע להגיד למתווך אני נותן לך את זה רק לחודשיים?

טנה שפניץ: הוא גם יכול להתנות את זה לשישה חודשים.

אילן שלגי: זה נכון.

אילן שלגי: המקרים שבהם הצרכן - - -

שלום שמחון: השר יכול גם לא להתערב.

טנה שפניץ: יש כזאת סמכות, אז מחר יש בג"ץ למה הוא לא מפעיל את סמכותו.

טנה שפניץ: להסמיך זו גם חובה.

טנה שפניץ: על מי אנחנו רוצים להגן?

טנה שפניץ: בעל מפעל הולך מפעל במיליונים, א הוא לא יודע לתת את דעתו אם הוא רוצה בלעדיות?

אילן שלגי: הדוגמה שאת מביאה היא רק אחת מיני רבות.

אילן שלגי: תתייחסי לאותו אדם בודד, שמוכר חנות.

אילן שלגי: גם עליו צריך להגן, אבל המצב הוא פחות קריטי.

אילן שלגי: ברור שלמכור בית מלון זה פרוייקט שמצריך יותר זמן, וגם את הבלעדיות לא צריך לתחום במכסימום בלתי סביר.

אילן שלגי: את צודקת, בדרך כלל מי שמוביל פרוייקט גדול, גם יודע לנהל משא ומתן עם המתווכים.

אילן שלגי: אבל בתוך סוגי הנכסים, בין דירה לבין אותו בית מלון, יש עוד טווח.

טנה שפניץ: אדם שהולך למכור מכולת בכמה אלפים טובים בכל מקרה, הוא הולך לעשות משא ומתם עם הצד השני, הוא הולך לתת לו ערבויות, הוא הולך לקחת ממנו ביטחונות, הוא הולך לעשות אתו תשלומים לשיעורין - - -

אילן שלגי: זה כשהוא כבר מגיע לעורך דין.

אילן שלגי: בשלב הראשון אומרת לו בת זוגו: לך כבר למתווך, תוציא את זה למכירה.

אילן שלגי: הוא נכנס למשרד המתווך, הוא מוכר את העסק של חייו – המכולת מהדוגמה שלך – והוא לא שם לב על מה הוא חותם.

אילן שלגי: גם עליו צריך להגן.

שלום שמחון: הצעת החוק שלך, מלכתחילה בה לתת הגנה יותר גדולה לצרכן.

שלום שמחון: למה שלא נדגיש את העניין הזה?

אילן שלגי: בבקשה, אני מסכים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, להחיל את כל התיקון רק על דירות מגורים, אם אני מבינה נכון.

אילן שלגי: זה מה שיש פה בעצם.

אתי בנדלר: הגבלת תקופת הבלעדיות היא בפירוש לא מתייחסת רק לדירות מגורים.

אתי בנדלר: היא מתייחסת לכל נושא המקרקעין.

אתי בנדלר: אפילו לא דירה יחידה, יש כאלה שיש להם שתי דירות קטנות, אבל אנחנו מדברים על מכירת דירת מגורים לא בדרך עיסוק.

אילן שלגי: אני רוצה להדגיש, שדירת מגורים היא הדוגמה השכיחה.

אילן שלגי: זו לא רק דירת מגורים, כי לפעמים מישהו מוכר את המגרש היחיד שיש לו, או את חנות המכולת שיש לו, וגם עליו צריך להגן.

אילן שלגי: בנוסח הזה, שאת כבת, בשינוי שהצעתי - אני חושב שהוא טוב, כי הוא אומר שישה חודשי, אבל השר מוסמך לשנות.

אילן שלגי: אז תואילו אתם לטרוח, ובתקנות לקבוע מועדים אחרים.

אילן שלגי: אם אתם לא רוצים ורוצים שאנחנו נקבע – בסדר, הוועדה צריכה להתייחס לזה.

טנה שפניץ: ראינו בסקירה של הכנסת שרק 20% -אולי זה לא נכון - נבחרים בבלעדיות, כל השאר האדם לא רוצה לקשור את עצמו.

אילן שלגי: את יודעת כמה זה במספרים, ה-20%?

אילן שלגי: פה מדובר על אלפי נכסים בשנה.

טנה שפניץ: אני מניחה שמתוך ה-20%, 80% זה דירות.

טנה שפניץ: זאת אומרת אנחנו מדרים על 80% מ-20%, אז בגלל זה לעשות כאת התערבות בתוך מקצוע, כי יש איזה בעל מכולת אחד, או מישהו בכיכר המדינה שמכר חנות בצורה לא מושכלת – תשקול זה מול זה.

שלום שמחון: חבר הכנסת שלגי, אתה מסכים לתחום את זה?

אילן שלגי: אני מסכים.

אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יחול רק על דירות מגורים.

אילן שלגי: דירות מגורים של יחיד.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שהצעת החוק לא תתייחס למקרקעין אחרים.

אילן שלגי: אם אנחנו מדברים רק על דירת מגורים, אני חושב שצריך אחת משתיים, או לחזור לשלושה חודשים שהיינו בו בהתחלה, או להיות מאוד מצומצם, במובן שאני לא רוצה שייכנס הלקוח, ויחתימו אותו מיד על שלושה טפסים.

יורם אבירם: ראשית, אנחנו שמחים לבשר שאנחנו מדברים בקול אחד.

יורם אבירם: הנושא של דירת המגורים היחידה - - -

אתי בנדלר: לאו דווקא יחידה, דירות מגורים.

יורם אבירם: כשהבהרנו את עמדתנו לגבי שישה חודשים, התייחסנו לדירת מגורים יחידה.

יורם אבירם: אדם שיש לו דירת מגורים יחידה, אין לו בנק של דירות שהוא מוכר אותן מפעם לפעם, וזה הופך להיות עיסוק.

יורם אבירם: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה, שזה שיש לו דירת מגורים יחידה וזה כל עולמו -כמו שאמר יו"ר הוועדה – אז צריך להגן עליו.

יורם אבירם: אבל מי שיש לו מספר דירות, והוא מוכר וקונה דירות, האיש הזה לא זכאי לאותה הגנה, למעט ההגנה שיש לו מכוח החוזה, שהוא יודע שהוא חתם עליו.

יורם אבירם: אז אנחנו מדברים על דירת מגורים יחידה לשישה חודשים, הנכסים האחרים - אני חושב שזה מאוד קשה.

יורם אבירם: אני מסכים עם גברת שפניץ, מאוד קשה לפלח שוק, ולקבוע אם לחנות בגדים צריכה להיות בלעדיות לשישה חודשים, וחנות מכולת לתשעה חודשים וכולי.

יורם אבירם: חזקה על אנשים שעושים עסקים, גם אם האישה שלו שולחת אותו למכור את החנות, הוא יודע מה הוא עושה בעניין העסק שלו, והוא גם יודע על איזה מסמך הוא חותם.

יורם אבירם: אחרת, נאמר שגם בהסכם המכירה הוא לא ידע על מה הוא חותם.

יורם אבירם: הוא חותם על הסכם, הוא קורא אותו כי הוא יודע שזה חלק מעסקו.

יורם אבירם: עניין אחר שעלה, והבנו לפחות לפי הפרוטוקול שסוכם היה נושא של המשך זכות המתווך לקבל את התמורה אם הוא החל בתקופת הבלעדיות לקשור את הקשר, ולאחר מכן העסקה נקשרה.

יורם אבירם: אני מסכים עם גברת שפניץ, שהחוק צריך לקבוע איזשהו מינימום של מטלות, שיזכו את המתווכים בקבלת העמלה.

יורם אבירם: המטלה הבסיסית שחשבנו עליה, ושוחחנו עם גברת שפניץ קודם לישיבה הזאת, היא שהמתווך יהיה צריך לפרסם את דבר מכירת הנכס על חשבונו ומיוזמתו באחד מהאמצעים שהם או עיתון או דיוור ישיר ללקוחות או באינטרנט.

שלום שמחון: באחד או בכמה?

יורם אבירם: באחד או בכמה מהאמצעים הללו, אני חושב שאחד הוא מספיק.

אילן שלגי: מודעה בעיתון, אנחנו יודעים, זה 50 שקלים.

יורם אבירם: העברנו לחברי הוועדה את רשימת המטלות שנחנו המתווכים היינו מוכנים לקבל על עצמנו.

יורם אבירם: מדובר על תשע מטלות מאוד נכבדות, ויכול להיות שהמטלות האלה יכולות להיות חלק מהחוק, ואז לא נטיל מטלה על שר המשפטים לשנות מידי פעם את המטלות הללו.

שלום שמחון: אתם רוצים שאנחנו נכתוב שאת כל המטלות יש לבצע?

שלום שמחון: אז כמה מתוך התשע?

יורם אבירם: לא, על ציר הזמן מספר המטלות עלינו הולך וגדל.

יורם אבירם: כלומר, בחודש הראשון מספר מצומצם יותר של מטלות, לאחר שלושה חודשים מספר רב יותר של מטלות, ואחרי שישה חודשים מספר עוד יותר גדול מתוך המטלות הללו.

יורם אבירם: כלומר, יש כאן תשע מטלות, אנחנו מדברים על ארבע או חמש מטלות, שנצטרך לעמוד בהן אם נרצה בלעדיות לשישה חודשים.

יורם אבירם: אלה הנקודות, ואני חושב שכך כולם יהיו מרוצים גם הצרכן הקטן, וגם הסדר הציבורי, ולא תהיה התערבות גסה בחופש העיסוק.

אילן שלגי: זה בדיוק עניין לתקנות.

טנה שפניץ: זה משני, חוק או תקנות, כי אנחנו צריכים להחליט מה אנחנו רוצים.

טנה שפניץ: אתה קושר, בצדק, את מילוי החובות בחזקת הבלעדיות.

טנה שפניץ: אבל אז צריך שאותם הדברים שהם חובה, והם מקנים את החזקה, יהיו מינימום מסוים, והשאר יהיה - -

אילן שלגי: השר נקבע.

טנה שפניץ: - - השאר יהיה חובת גילוי, כי זה לא מתאים.

טנה שפניץ: מה, אנחנו נגיד לו לעשות פרסות באינטרנט, שלאף אחד אין מחשב בסביבה?

טנה שפניץ: לכן, צריך את זה לבנות.

טנה שפניץ: יהיו שני חלקים, יהיה מינימום, והוא יקנה את חזקת הבלעדיות, והשאר יהיה חובת גילוי.

טנה שפניץ: המתווך יישב עם המוכר ויגיד מה הוא עושה בדיוק.

אילן שלגי: אני רוצה להזכיר לך, וגם ליו"ר, שכאשר ההצעה הזאת הגיעה לוועדה, בעקבות הסיכום עם הממשלה, היא הגיעה רק עם הנושא של הגבלת התקופה.

אילן שלגי: הנושא של הגורם היעיל, הרי הממשלה בהתחלה לא הסכימה לו.

אילן שלגי: אז הציע היו"ר, שנחזיר את העניין של הגרום היעיל, אבל לא בצורה הגורפת כפי שהייתה בהצעה המקורית, אלא הנוסחה הזאת.

אילן שלגי: אני חושב שהיועצת המשפטית של הוועדה כתבה את זה נכון, אלה הדברים שבוטאו פה בישיבה האחרונה.

אילן שלגי: עכשיו אתם אומרים: אל תיתנו לנו את האחריות הזאת.

טנה שפניץ: יש הבדל.

טנה שפניץ: חובת הגילוי – אין לי בעיה, לא דברתי על סעיף (1), דיברתי על (1).

טנה שפניץ: אל תטילו על שר להיכנס לעסקים של ענף ולהחליט שחנויות מסוים בעיר מסוימת זה תשעה חודשים, בעוד שבעיר יותר שכוחת אל זה יותר.

טנה שפניץ: וילה של מעל שני מיליון- - -

אתי בנדלר: אבל ירדו מזה.

אתי בנדלר: הייתה הצעה שכל הצעת החוק תיוחד רק לדירות מגורים, שנמכרות שלא על ידי קבלן.

טנה שפניץ: הסכמת?

טנה שפניץ: בסדר.

חנן שלזינגר: לדעתי, צריך להתייחס לדירת מגורים, ולהגדיר את הנושא הזה כדירה יחידה.

חנן שלזינגר: יש אנשים שבאמת עוסקים בזה, קונים דירה, מוכרים דירה וכן הלאה.

אתי בנדלר: שלא דרך עיסוק, נאמר.

שלום שמחון: אני לא יכול להסכים לדירה יחידה, מכיוון שידוע במדינת ישראל, שלמשק בית ממוצע במעמד הבורגני, יש לו יותר מדירה אחת.

שלום שמחון: אחד משקיע כסף בבנק, אחר בדירה.

אילן שלגי: תראה את סעיף (ג), הסעיף שקיים בחוק לעניין 30 הימים.

אילן שלגי: הוא לא מגביל לדירה יחידה, הוא אפילו מדבר על דירה שעוד גמרו לבנות אותה.

אילן שלגי: הוא מדבר על דירה, נקודה.

חנן שלזינגר: אני חושב שלעניין עסקים, אין טעם להיכנס לזה בסעיף הספציפי הזה, מפני שבכל מקרה אדם שיש לו מגרש או חנות מכולת, מן הסתם יש לו רואה חשבון, הוא צריך להיות עוסק מורשה, יש לו נושאי מיסוי, שלאדם פרטי שמוכר דירה לא תמיד קיימים.

חנן שלזינגר: מעצם זה, אני חושב שאין טעם להיכנס להגדרה הזאת בחוק.

חנן שלזינגר: אדם שיש לו חנות או מגרש, יודע לכלכל את צעדיו, ואם הוא לא יודע יש לו יועצים.

חנן שלזינגר: הרי הוא לא יכול לנהל חנות בלי יועץ עם קבלות של רואה חשבון.

שלום שמחון: חבר הכנסת שלגי הסכים לזה.

אתי בנדלר: אולי בסוף תשכנעו את הוועדה לחזור בה מההסכמה.

אילן שלגי: נדבר רק על דירה, זה כבר מצמצם את ההצעה המקורית, ויישאר שלושה חודשים.

אלי טפרברג: זה לא מספיק שלושה חודשים.

אילן שלגי: אני יודע שזה לא מספיק לדעתכם.

אלי טפרברג: רק שלא תהיה בסוף פגיעה בצרכנים.

אילן שלגי: תאמין לי שאני לא פוגע בצרכנים, כי אם הצרכן יהיה מרוצה מהמתווך הוא יחתום לו על הארכה.

אילן שלגי: אחרי שלושה חודשים הוא ימשיך להיות מתווך, אבל לא בלעדי.

אילן שלגי: הרעיון הוא שאחרי שלושה חודשים אני יכול להעסיק מישהו נוסף, אולי השני יביא את הדירה.

אילן שלגי: אם המתווך הבלעדי, בחודש הרביעי כן ימצא את הדירה הוא יהיה זכאי לעמלה, משום שהוא הגורם היעיל, אבל לא משום הבלעדיות.

אילן שלגי: יהיה לו יתרון, כי שלושה חודשים הוא עבד לבדו.

אילן שלגי: המתווך שצורף אחרי שלושה חודשים רק מתחיל.

אלי אפללו: צריך לראות גם את הפן של מתווך.

אלי אפללו: מה המשמעות של מתווך לתקופה שמוגבלת לשלושה חודשים.

אלי אפללו: עד שמתווך מצליח לשווק בפרסום, לנסות להביא את הלקוח להחלטה כזאת או אחרת, זה לוקח לפעמים יותר משלושה חודשים.

אלי אפללו: זה פרסום בעיתונות, זה שיווק, זה לפעמים העמדה של קרוון באתר בניה – המון שיווק.

אילן שלגי: מר אפללו, כמה מתווכים יש במרכז הליכוד, וכמה צרכנים יש, שאתה צריך לדאוג להם?

אלי אפללו: אתה יורד לתת רמה, זו ההתנהגות שלך כשאתה מדבר.

אלי אפללו: זו בושה מה שאתה מדבר פה.

אילן שלגי: אני מסכים שזאת בושה, לא מה שאני אומר אלא המצב.

אלי אפללו: זו בושה מה שאתה אומר עכשיו, אני מתבייש במה שאמרת.

אלי אפללו: אני מתבייש באיך שדברת.

אלי אפללו: חוץ מזה, אתה יכול להגיד רק מה דעתך ולא מה דעתי, אל תהיה פה חוכמולוג גדול.

אלי אפללו: מרכז הליכוד, אולי המרכז של טומי לפיד שמשתיק אתכם.

אלי אפללו: הוא מסתכל עליכם, וכמו שפנים כולכם מתקפלים.

אלי אפללו: אתה בא להטיף לי מוסר?

אלי אפללו: תסתכל על עצמך.

אלי אפללו: תתבייש.

אלי אפללו: מפלגה של אחד שכולם פוחדים ממנו, שלגייה עם הגמדים.

שלום שמחון: יש איזו בעיה בקואליציה?

אלי אפללו: לגופו של עניין.

אלי אפללו: אני אומר לך מתוך ניסיון, שבשביל למכור את המוצר לוקח למתווכים הרבה יותר זמן משלושה חודשים.

אלי אפללו: אני חושב ששלושה חודשים זה לא מספיק, וחשו לתת להם את תקופת הבלעדיות, אם לא, הם לא יעשו מאמץ מכלל.

אלי אפללו: הם יחכו, וזה יפגע בקונים, הפוך ממה שמנסה לעשות אדם שאומר שהוא רוצה לדאוג לקונים.

אלי אפללו: אדם לא צריך להגיע למתווך, הוא מנסה בעצמו, שינסה כמה זמן.

שלום שמחון: קיימנו כבר דיון אחד על העניין.

שלום שמחון: במסגרת הדיון הזה הגענו פחות או יותר להבנה.

שלום שמחון: בינתיים, לאור ההערות שנאמרו פה לפני שהגעת, יש לסייג את הדבר הזה לכיוון דירות של יחידים, שזה לא משלח היד שלהם למכור ולקנות דירות.

שלום שמחון: אדם שיש לו יותר מדירה אחת, גם הוא נכלל בחוק.

שלום שמחון: בעניין התקופה, ההצעה המקורית הייתה שלושה חודשים.

שלום שמחון: הצענו בישיבה הקודמת, והמציע קיבל, שנדבר על חצי שנה, עם מטלות מסוימות שהמתווכים יעשו במהלך התקופה הזאת.

שלום שמחון: אם הם לא עושים אותן – זאת לא הכוונה.

שלום שמחון: אומר חבר הכנסת, שמאחר והיה פה שינוי עכשיו שתחם את זה למקום מסוים, הוא מבקש לחזור לאותם שלושה חודשים.

אילן שלגי: אני מוכן לצמצם את זה לדירות מגורים של יחידים.

שלום שמחון: אבל אם תסכים לחצי שנה, אז בזה נגמר העניין, אנחנו יכולים ללכת לקריאה ראשונה, אני לא רואה פה נקודות מחלוקת נוספות.

שלום שמחון: אם הם יעשו חלק מהמטלות שהם הגישו ברשימה, ראית את המטלות?

אילן שלגי: אולי נשמע את הממונה על הגנת הצרכן?

יצחק קמחי: אני חושב שהתקופה של שישה חודשים היא די והותר.

יצחק קמחי: מאריכים פה את העניין בשלושה חודשים.

אתי בנדלר: סליחה, אנחנו לא מאריכים.

אתי בנדלר: אם לא נקבעה תקופת הבלעדיות, נשארת ההוראה בחוק שכשלא נקבעת תקופת בלעדיות יש 30 ימים.

אתי בנדלר: אם רוצים במודע לתת תקופת בלעדיות היא לא תעלה על תקופה שעכשיו דנים אם תהיה שלושה חודשים או שישה חודשים.

יצחק קמחי: אני חושב שזה מאזן את המצב בשוק.

יצחק קמחי: שישה חודשים לצרכן או למכירת דירה, בהמתנה שמשהו יקרה יכולה להיות הרבה זמן.

יצחק קמחי: אני לא יודע מה הזמן הממוצע שהיום מוכרים דירה.

אלי אפללו: אם הוא יכול לבד בלי בלעדיות, שיעשה את זה לבד.

שלום שמחון: זה הגיע לחצי שנה כי אמרנו שישפרו את השירות לאזרח.

שלום שמחון: דיברנו על מתווכים שחלקם עושה הרבה, אבל חלקם לא עושה דבר.

שלום שמחון: הם צריכים לעמוד ברשימת מטלות שיהיו לטובת הצרכן.

יצחק קמחי: המשמעות של בלעדיות היא לא סתם איזו חותמת, כי אני נשאר תקוע עם מתווך שאני לא יודע מה הוא עושה.

יצחק קמחי: בוודאי אנחנו צריכים לדעת בדיוק מה מתווך אמור לעשות כדי לקבל את הבלעדיות הזאת, אחרת אין שום סיבה לתת לו בלעדיות, אם אין אלמנטים בסיסיים שחובה שהוא יעשה אותם.

יצחק קמחי: אני מסכים עם הגברת שפניץ, שאומרת שיש קודם כל סף בסיס שבמסגרת הבלעדיות אתה חייב לתת.

יצחק קמחי: אם אתה רוצה לתת דברים נוספים יש לסכם עליהם – היא קראה לזה חובת גילוי – זה בסדר.

יצחק קמחי: אחרת, אין שום סיבה לתת בלעדיות.

יצחק קמחי: צריכה להיות עבודה מאחורי הבלעדיות.

יצחק קמחי: כרגע, הדבר פתוח, היום יש בלעדיות והוא לא חייב כלום.

יצחק קמחי: יכול להיות שהמתווך יפעל כל כך טוב בתקופה של השלושה חודשים, ויבצע את כל הפעולות ואולי מעבר להן, והוא יקבל הארכה לעוד שלושה חודשים.

יצחק קמחי: אין מניעה בעניין הזה.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: גברת כהן, בבקשה.

עליזה כהן: ראשית, אני מברכת על היוזמה, ואנחנו לא נגד.

עליזה כהן: אנחנו רוצים לספר שבתקופות כמו היום, שלושה חודשים זה זמן לא סביר, ומגיע צל"ש למי שמצליח למכור בשלושה חודשים דירה.

עליזה כהן: אם אנחנו נסכים לזה, ואתם תחוקקו ששלושה חודשים זה הזמן לבלעדיות, ניצור מצב שהצרכן לא יוכל לקבל את השירות הטוב הזה שנקרא שיווק בבלעדיות, שאומר שייתנו לו פרסום באתר האינטרנט, בעיתון, תליית שלט.

עליזה כהן: אלה דברים, שאנחנו בעצמנו מתוך ידיעה, מתוך מקצועיות, ומתוך רצון להעלות את רמת המתווכים בארץ, אמרנו שאנחנו מוכנים להגביל כדי שהבלעדיות תהיה בעלת תוכן.

עליזה כהן: שלושה חודשים יעקר מתוכן.

עליזה כהן: אני לא אקח בלעדיות.

שלום שמחון: זה אולי יגרום לכם למוטיבציה.

שלום שמחון: נגיד שבארבעה חודשים אתם עומדים ב-X מטלות,

שלום שמחון: בשישה חודשים יש לכם אופציה לחודשיים נוספים בתנאי שאתם עושים את יתר המטלות שרשמתם ברשימה שהגשתם.

עליזה כהן: בוא נלך עם מה שאמרת, אבל לא נקרא לזה אופציה, אלא נגיד שאנחנו נהיה מחויבים לעמוד במטלה אחת, שתיים, שלוש וארבע בתקופות שונות.

עליזה כהן: נגיד בכל תקופה כמה מטלות – בהחלט כן.

עליזה כהן: אם אנחנו מחזיקים בבלעדיות ארבעה חודשים, נצטרך לעמוד ביותר מטלות.

עליזה כהן: אבל אם תגביל אותי לשלושה חודשים - - -

שלום שמחון: אני לא מגביל.

שלום שמחון: מה שהצעתי עכשיו זה לשמור בידייך את האופציה לקבל חצי שנה.

שלום שמחון: עורך דין אבירם אמר שאתם רוצים לדר את המטלות.

שלום שמחון: נניח שתהיה אופציה להאריך את הארבעה חודשים בעוד חודשיים, בתנאי שאתם עושים את מכסימום המטלות שסוכמו כאן.

אילן שלגי: מקובל.

יורם אבירם: אדוני היו"ר, אני חושב שכל הדברים האלה רשומים בנייר שלנו, ואפשר אולי להקריא אותו.

עליזה כהן: אלא שהייתי אומרת שהבלעדיות תוגבל לשישה חודשים בתנאי לפי דירוג ולפי כמות המטלות.

עליזה כהן: זאת אומרת, שאם אחרי ארבעה חודשים לא עמדנו בארבע מטלות מתוך התשע, תילקח לנו הבלעדיות.

אילן שלגי: זה מה שאמר חבר הכנסת שמחון.

עליזה כהן: לא, הוא אמר ארבעה ואחר כך יינתנו עוד חודשיים.

עליזה כהן: זה קצת בעייתי.

נחמן שכטר: בפעם שעברה הגענו למסקנה אחרי ויכוחים, אני בקשתי שישה חודשים ואחר כך עוד שלושה.

נחמן שכטר: הקראתי גם סימוכין מהרמב"ם.

נחמן שכטר: אני חושב שכדאי להשאיר את זה על שישה חודשים נטו, עם הפרמטרים, ושם הוספתי משפט נוסף שאומר, שיינתן מכתב אזהרה למתווך שאם הוא לא עמד בזה יבוא מתווך אחר – אבל זה אחרי שישה חודשים.

נחמן שכטר: הקראתי הלכה יהודית אמיתית.

נחמן שכטר: מותר לרמב"ם גם להיות חכם וצודק.

צפריר וורטפלד: קודם כל, יש תהליך שבעל דירה צריך לעבור אותו, לקבל את המחיר שהוא מבין שהוא מקבל.

צפריר וורטפלד: בדרך כלל ההצעה הראשונה שתתקבל, אם היא תתקבל תוך שלושה חודשים, בעל נכס בדרך כלל מסרב לה, כי הוא רוצה לראות מה הוא יכול לקבל.

צפריר וורטפלד: דבר שני, יש דירות באופקים, באריאל, בשערי תקווה, כפר דרום ועוד, שזמן המכירה של שלושה חודשים, זה אפילו לא מביא את הקונה הראשון בשוק השקה שלנו היום.

צפריר וורטפלד: תראו קבלנים תקועים עם דירות מוכנות שהם לא מצליחים למכור.

צפריר וורטפלד: שלושה חודשים זה כאילו לבטל את הבלעדיות.

צפריר וורטפלד: חצי שנה, זה איפה שהוא בממוצע הסביר שאנחנו מצליחים למכור.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: אני מדבר מתוך ניסיון, הייתי מתווך, לעומת כאלה שאין להם ניסיון.

אלי אפללו: הם מנסים לנסות לחוקק, וגם את זה הם בקושי יודעים.

שלום שמחון: זה קרב?

שלום שמחון: הפסקת אש.

אלי אפללו: לגופו של עניין, הרי לאזרח יש אפשרות לא להתקשר למתווך, לנסות למכור את הדירה שלו לבד, אף אחד לא הכריח אותו להגיע למתווך.

אלי אפללו: אני לא מאמין שיש אדם שמגיע למתווך, והוא מוכן לשלם לו, אם יש לו אלטרנטיבה אחרת.

אלי אפללו: הוא מגיע כי הוא לא מצליח, ולמתווך יש את הכלים לעשות את זה.

אלי אפללו: אם אתם רוצים לעודד את המתווכים למכור דירות, צריך תקופה כדי לפרסם.

אלי אפללו: אני חושב שתקופה של שישה חודשים סבירה, אתם מוסיפים עליהם מטלות שמחייבות אותם, מה לעשות כדי שתהיה להם בלעדיות.

אלי אפללו: אם הם לא עומדים במטלות, הבלעדיות תתבטל באופן אוטומטי.

אלי אפללו: הדבר הזה משפר את המכירות, זמן של שישה חודשים -זה אולי אפילו מעט מידיי, יש מקומות שאי אפשר למכור.

אלי אפללו: מקומות שבהם קל למכור, כל אחד ישים שלט על הבית שלו ויבואו קונים מהר.

אלי אפללו: בתקופה בה כולם רצו לקנות דירות לא היה צורך במתווכים.

אלי אפללו: היום צריכים את המתווכים, העבודה שלהם קשה, ואני אומר לך שלהיות מתווך - - -

שלום שמחון: אני תמיד הזדקקתי למתווך, ואני צמוד לאותו מתווך כבר 20 שנה.

אלי אפללו: אם אנחנו רוצים לעודד את המכירה, במגבלות שהוספנו להם כדי שיקבלו את השישה חודשים, שישה חודשים היא תקופה מינימלית, לדעתי.

אלי אפללו: אני חושב שזה עוזר גם לצרכן, וזה מחייב את המתווך כדי לדרבן אותו לעשות יותר מאמצים.

אילן שלגי: חבר הכנסת אפללו, אל תיקח את הדברים באופן אישי.

אלי אפללו: ההתקפה על חברי מרכז, מה זה, זה לא אישי?

אילן שלגי: אני עדיין סבור שאתה מונע מאינטרסים של חברי מרכז הליכוד ואתה לא רואה לנגד עיניך את טובת הצרכנים.

אלי אפללו: אתה מדבר שטויות, כרגיל.

אילן שלגי: עכשיו הוספת וסיפרת לנו שהיית מתווך, וברור עכשיו בשם מי אתה מדבר.

אילן שלגי: אני ל הייתי מתווך, אבל ייצגתי מתווכים.

קריאה: אבל היום הוא כבר לא מתווך.

אילן שלגי: אני, כעורך דין, ייצגתי מתווכים וגם לקוחות, אני מכיר את הנושא, אני גם מכיר את שוק המקרקעין.

אילן שלגי: אני סבור - - -

אלי אפללו: אם כך, אתה מייצג את עורכי הדין.

אילן שלגי: אני בא לכאן עם האינטרס של הצרכן.

אילן שלגי: לדעתי, בשוק חופשי לא צריך בכלל בלעדיות.

אילן שלגי: יחד עם זה, היות והמצה הזה קיים, וגם החוק מתייחס לזה, אני לא בא לבטל את הבלעדיות, אני רוצה – כדי להגן על הצרכן – לתחום אותה בזמן.

אילן שלגי: אל"ף, לא מדובר על כך שאחרי שלושה חודשים מתווך כבר לא זכאי לדמי התיווך – במפורש לא.

אילן שלגי: הוא יכול להמשיך להיות המתווך הלא בלעדי.

אילן שלגי: שנית, אפשר גם בהסכמה ללכת על בלעדיות לתקופה נוספת של שבוע, של חודש, או של שלושה חודשים – לא יותר משלושה חודשים.

אילן שלגי: כלומר, מדובר על הסדר שמתווך שיעשה את המאמצים ירכוש יתרון לעומת מתווכים אחרים, אם יצטרפו לתמונה אחרי שלושה חודשים או יזכה באמונו של הלקוח ויקבל הארכה.

אילן שלגי: אם אנחנו רוצים להיות ענייניים ולא לפתוח את הדיון שוב ושוב, אני מסכים להישאר בתחום של דירת מגורים בלבד, של מוכר יחיד – גם אם יש לו יותר מדירה אחת.

אילן שלגי: המועד יישאר שלושה חודשים.

אילן שלגי: אני גם מוכן, למרות שזה מובן, שיהיה כתוב שהתקופה הזאת ניתנת להארכה.

אילן שלגי: כל הנושא של התנאים שהמתווך צריך לקבל עליו, מצדי לא צריך להוסיף אותם.

אילן שלגי: אם אנחנו רוצים להסמיך את השר לקבוע את זה בתקנות, בבקשה, אני חושב שזה יכול להועיל.

מרק פישר: אתמול בלילה חזרתי מכנס בין-לאומי של חברת רי/מקס, אנחנו מיוצגים ב-47 מדינות, דברתי עם חלק מהאנשים בנושא של בלעדיות.

מרק פישר: זה נוהג, ככה עובדים בלי קשר - - -

אילן שלגי: ככה עובדת רי/מקס, זו השיטה של רי/מקס.

מרק פישר: לא, ככה עובדים בכל החברות האמריקניות, בצפון אמריקה ובאירופה מאז ומעולם, בלי קשר אם זה כתוב בחוק.

מרק פישר: בדקתי אתם כי רציתי לדעת לשם השוואה.

מרק פישר: אנחנו מדברים על חשיפה של נכס.

מרק פישר: תקופות שיווקיות אפשר לעשות בתקופה מינימלית, דברנו בדיון הקודם על לפחות שישה חודשים.

מרק פישר: אנחנו הצענו רשימת פעולות, כדי להעלות את הרף של המתווכים.

מרק פישר: אם הם לא עושים את הפעולות האלה, באמת לא מגיעה להם בלעדיות.

מרק פישר: אני לא חוש שצריך לשנות, בלי שישה חודשים אף מתווך לא יכול לעשות את הפעולות האלה, הוא לא ייקח על עצמו.

אילן שלגי: אפשר להישאר בשישה חודשים, אבל עם כל נכס של יחיד.

אילן שלגי: לא רק דירה, יחיד עם חנות, יחיד עם מגרש.

יורם אבירם: יכול להיות גם מישהו שיש לו סניף בנק.

אלי טפרברג: מר שלגי, לפי דעתי, לא מכיר מספיק את המצבים שבהם מתווך עובד X חודשים, אפילו שלושה חודשים.

אלי טפרברג: בעל הבית משתכנע תוך כדי אותה תקופה שאכן המחיר שהוא ביקש הוא לא ריאלי.

אלי טפרברג: אחר כך עובר אותו מתווך למצב, שהוא השקיע את כל העבודה ובא מישהו אחר, ולפעמים גם בעל הבית עצמו, וקוטף את הפירות ללא שום הצדקה.

אלי טפרברג: לכן, הנושא הזה של מספר פעולות, שצריך לעשות כחובה לתקופת הבלעדיות, מקובלת עלינו באופן עקרוני, כמובן שזה לא יהיה משהו גורף ולא משהו לא סביר.

אלי טפרברג: תקופה של שישה חודשים – ואני לא קושר את זה למצב של השוק של היום או של אתמול – זו תקופה סבירה.

אלי טפרברג: אתם באים מהנחה כאילו יש פה התנפלות של המתווך על אותו מוכר מסכן.

אלי טפרברג: אין הכוונה פה לסדר את האיש, אלא להיפך, לתת את השירות באופן שיחשוף את הנכס למכסימום קונים פוטנציאליים.

אלי טפרברג: אל תגבילו אותנו בנושא הזה של שלושה חודשים, מכיוון שזה גול עצמי מבחינתנו ומבחינת הצרכן שאתם מנסים להגן עליו.

שלום שמחון: אני מעיין עכשיו בנייר שהגשתם לנו, אני חייב להגיד שאני במקומכם לא הייתי מוכר אפילו חצי דירה.

שלום שמחון: אקריא מה כתבתם פה.

שלום שמחון: "1.

שלום שמחון: סיוע בתמחור הנכס באומצות ניתוח מחירי שוק של נכסים דומים".

שלום שמחון: זה עדין לא מוכר את הדירה.

שלום שמחון: "2.

שלום שמחון: סיוע בהכנת הנכס לדירה, באמצעות מתן הנחיות שיכוונו להקניית יתרונות לנכס על פני נכסים מתחרים".

שלום שמחון: זה גם עדיין לא מכר את הדירה, לדעתי.

אלי אפללו: זה מקדם, להראות את היתרונות של הדירה.

שלום שמחון: "3.

שלום שמחון: פרסום בדבר עמידת הנכס למכירה באמצעות שילוט באחד או יותר מהאופנים הבאים: שילוט בקרבת הנכס, שילוט על גבי לוח מודעות ציבורי, שילוט במרכז קהילתי.

שלום שמחון: כל שילוט שהוסכם בין המתווך ללקוח".

שלום שמחון: לכת למתנ"ס לתלות שלט, אני יכול לשלוח את הבן שלי.

שלום שמחון: "4.

שלום שמחון: פרסום דבר עמידת הנכס למכירה בקרב מתווכים נוספים, באמצעים אלקטרוניים ובאמצעות דיוור ישיר או באמצעי אחר.

שלום שמחון: 5.

שלום שמחון: פרסום דבר עמידת הנכס למכירה בקרב קהל לקוחות מסוים באמצעי אלקטרוני או באמצעות דיוור ישיר או באמצעי אחר.

שלום שמחון: 6.

שלום שמחון: פרסום דבר עמידת הנכס למכירה באמצעות פרסום מודעה באתר אינטרנט ייעודי לשיווק נכסי מקרקעין או בעיתון מודפס.

שלום שמחון: 7.

שלום שמחון: ערכית בית פתוח בנכס, במסגרתו יוזמנו מתווכים נוספים ו/או רוכשים פוטנציאליים להתרשם מהנכס.

שלום שמחון: 8.

שלום שמחון: לבקשת הלקוח, הפניית הלקוח לייעוץ מתאם בשלב המשא ומתן על מכירת הנכס".

אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

אלי טפרברג: למשל, מס שבח.

אלי טפרברג: הוא צריך לדעת עם כמה הוא נשאר בסוף היום, לדוגמה.

אילן שלגי: לזה עורך הדין מפנה אותו.

זאב פרידמן: ראשית, אני רוצה לברך על החוק, אני חושב שהוא בכיוון הנכון.

זאב פרידמן: אני חושב שצריכים להוסיף כאן איזון קטן בין הכוחות שפועלים בשוק, גם כדי להגן על המתווכים מצד אחד, וגם מצד שני להגן על הצרכנים, כמו שמנסים לעשות.

זאב פרידמן: אני מאמץ בחום את הדברים שאמרה גברת שפניץ, לגבי החתימה על הבלעדיות, משום שחלק מהחוזים שבהם עושים שימוש, סעיף הבלעדיות מובלע בתוך ההסכם.

זאב פרידמן: זו הצעה מצוינת, כדי שהאדם יידע הוא התקשר בעסקת בלעדיות.

אתי בנדלר: זאת אומרת, שהסכם הבלעדיות יהיה הסכם נפרד, מסמך נפרד.

זאב פרידמן: שתהיה איזו שורה מודגשת בתוך מסגרת או בצורה בולטת.

זאב פרידמן: אני לא רוצה להתייחס לרשימה הפרטנית הזאת, מה באמת צריך מתווך לעשות על מנת לקבל את הבלעדיות, אבל בהנחה שהשר יקבע את רשימת הדברים, מצד אחד המתווך רוצה את הביטחון שיש את ההתקשרות הזאת והוא יקבל את השכר שלו.

זאב פרידמן: מאידך גיסא, לא ייתכן מצב בו אדם מתקשר שישה חודשים, והוא לא יכול לעשות שום דבר עם הנכס כי יש לו מתווך, והמתווך לא עושה שום דבר.

אתי בנדלר: הוא יכול, הוא גם יעשה, רק שהוא יצטרך לשלם את השכר בכל מקר למתווך.

זאב פרידמן: אכן.

זאב פרידמן: לכן אי חושב שצריך להוסיף בסעיף (2)(ד) עוד פסקה.

זאב פרידמן: "חלפה שליש מתקופת הבלעדיות, ולא בוצעו כל הפעולות שקבע השר, בטלה הבלעדיות לאלתר".

זאב פרידמן: כלומר, אי אפשר להחזיק בן אדם יותר מחודשיים בלי שהמתווך עשה כלום.

אתי בנדלר: השאלה היא מה זה לעשות.

אתי בנדלר: הוא פרסם מודעה באינטרנט.

זאב פרידמן: אני מסכים עם מה שאת אומרת, השר צריך לקבוע את רשימת הדברים שעל המתווך לעשות.

זאב פרידמן: לא עשה את מה שקבע השר, יש לבטל את הבלעדיות ולאפשר לבן אדם לפנות או למתווך אחר או למכור בעצמו.

זאב פרידמן: לגבי סעיף 2.

זאב פרידמן: הצעת החוק קובעת חזקה שהיה גורם יעיל.

זאב פרידמן: אנחנו מציעים להוסיף את המילים "הניתנת לסתירה".

טנה שפניץ: חזקה, זה ברור.

זאב פרידמן: זה עלול להתפרש.

זאב פרידמן: במקרה כזה, כיוון שמדובר בשאלה אם הייתה השקעה, לא הייתה השקעה.

טנה שפניץ: אין בעיה עם זה.

זאב פרידמן: אני כמובן מסכים עם מה שהציע חבר הכנסת שלגי, לא מקד את הצעת החוק בדירה בודדה שיש לאדם, אלא כל אדם פרטי שאין לו את הכלים להתעסק עם העסקאות מסוג של הדיור.

שלום שמחון: אם למשל, יש לי מחסן ששווה מיליון דולר?

זאב פרידמן: אם יש לך מחסן שקבלת בירושה, אבל אין לך שמץ מושג, מעולם לא בצעת עסקה במקרקעין - - -

אילן שלגי: אדם בן 92, לא הוכרז כפסול דין, אבל לא יודע על מה הוא חותם למתווך.

אילן שלגי: יבוא איש נחמד, ימליצו לך עליו.

זאב פרידמן: הערה אחרונה.

זאב פרידמן: סעיף 2(ב), עלול להתפרש המתווך שביצע בתקופת הבלעדיות את פעולות השיווק שנקבעו, "חזקה שהיה הגורם היעיל כאמור בסעיף קטן (א)(3)".

זאב פרידמן: אני חושב שצריך להוסיף כל זאת את המילים "לעניין בלעדיות בלבד".

זאב פרידמן: שלא ייווצר מצב שהחזקה הזאת יש לה תחולה גם בתום תקופת הבלעדיות.

זאב פרידמן: מה קורה בתום תקופת הבלעדיות, אם הוא קיים בתקופת הבלעדיות את כל הפעולות, עדיין קיימת החזקה לתקופה שאחר כך, לכן חייבים להוסיף את המילים האלה.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: דובר אחרון, ואחר כך ניתן לחבר הכנסת שלגי להציע הצעה.

דן אלון: זה נכון שיש מצב שיש אדם מבוגר, ויש אדם שלא מבין, ואחד שמבין יותר, אבל אנחנו צריכים למצוא את שביל הזהב שיתאים גם למתווכים לתת שירות לאותו זקן בן 92.

דן אלון: אתם יוצאים מנקודת הנחה כאילו אנחנו באים לסדר מישהו.

דן אלון: אנחנו לא רוצים למכור את הנכס, לקבל בלעדיות וללכת לישון חצי שנה, זאת לא הכוונה.

דן אלון: אם אנחנו נשקיע חצי שנה בפרסום ולא נמכור – הפסדנו חצי שנה עבודה ותשלום.

דן אלון: הכוונה שלנו היא למכור כמה שיותר מהר את הנכס, כי ככה נעשה אותו כסף בפחות זמן וכולם ייצאו מורווחים.

דן אלון: אין לנו שום אינטרס לרמות.

אילן שלגי: אתה מדבר בשם הרוב שהוא הוגן, אבל במציאות אנחנו פוגשים גם חריגים.

נחמן שכטר: תקרא ב"ידיעות אחרונות" היום, יש 2,500 "חאפרים", שהמדינה לא מטפלת בהם.

נחמן שכטר: תעשו מלחמה בזה.

דן אלון: אנחנו בדיוק אלה שכן רוצים לעבוד נכון וישר, ואתה מונע את זה מאתנו.

דן אלון: ברגע שאתה מגביל אותנו לשלושה חודשים נעבוד פחות.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: נשמע את החבר הכנסת שלגי, ולדעתי עם ההצעה שלו אפשר יהיה לסכם.

אילן שלגי: יש פה אינטרסים, ואנחנו נוטים לשמוע רק חלק מהדברים שנוחים לאוזן לשנו.

אילן שלגי: אני חושב שההצעה מאוזנת.

אילן שלגי: אם נדבר על ששיה חודשים, ונדבר על נכס של יחיד בלבד, מי שאיננו עוסק בזה – זו יכולה להיות דירה, מגרש, מחסן או חנות – ולא למנוע את אפשרות הארכת תקופת הבלעדיות.

אילן שלגי: התווך המסור יראה פעילות, הצרכן יאריך את הבלעדיות.

אילן שלגי: אבל בתום תקופת הבלעדיות, הלקוח גם יוכל לומר לו שהוא לא עשה מספיק, ורוצה מתווכים נוספים שינסו למכור את הנכס.

אילן שלגי: כלומר, הסיכון הוא על המתווך הבלעדי, אם הוא לא באמת השקיע מאמץ שמשכנע את הלקוח.

אילן שלגי: אני מקבל גם את ההצעה של נציג המועצה לצרכנות, שיאפשרו לתת למתווך הבלעדי חזקה אם הוא עמד במשימות מסוימות, שהשר יקבע מהן.

אילן שלגי: יחד עם זה, אם אחרי שליש התקופה המתווך לא עשה אף אחת מהן, הבלעדיות פוקעת.

אלי טפרברג: יתכן מצב שהמתווך עשה את כל אותן פעולות, חלפו שישה חודשים, ולא נמכרה הדירה.

אלי טפרברג: צריך לקחת גם את זה בחשבון.

שלום שמחון: נראה לי שמה שחבר הכנסת שלגי הציע כרגע זה מאוזן.

שלום שמחון: אני יודע שזה לא בדיוק מה שרציתם.

עליזה כהן: יכול להיות מצב שחברת היי-טק גדולה שמחזיקה 20,000 מטר, שהבעלים שלהם הוא אדם יחיד, שהנכס שלו שווה מיליונים.

עליזה כהן: כשהוא יבוא לקבל ממני בלעדיות, ההתייחסות אליו תהיה כאל אדם יחיד עם נכס יחיד.

עליזה כהן: ההשקעה שלי בו יכולה להיות אפילו שנתיים ושלוש.

טנה שפניץ: אנחנו הולכים לעניין הזה של ההחתמה הנפרדת.

טנה שפניץ: אי מבקשת, לאור ההסמכה לשר, שסעיף ההסמכה יהיה יחסית רחב.

טנה שפניץ: יכול להיות שאחד הדברים שנקבע יהיה גובה הסכום, והשאלה היא אם זה מקובל.

טנה שפניץ: למשל, אם הוא צריך למכור וילה של שני מיליון שקלים, שתהיה לנו סמכות גם להגביל, ואז המחסן מהדוגמה של היו"ר לא יהיה בפנים.

אילן שלגי: אין לי שום בעיה.

טנה שפניץ: אני רוצה שתהיה לו הסמכה לעשות הפרדה בין חובת גילוי בלבד, עם מתן החזקות.

אילן שלגי: אין לי שום בעיה.

שלום שמחון: מבחינתי, אפשר לסכם.

שלום שמחון: אפשר עם התוספות שהציעה הגברת שפניץ כרגע, להביא את הצעת החוק לקריאה ראשונה.

שלום שמחון: חבר הכנסת שלגי, מקובל עליך?

שלום שמחון: אחזור על מה שאמרת, כדי שיהיה ברור.

שלום שמחון: חצי שנה, בחצי שנה הזאת יש מטלות.

שלום שמחון: אנחנו מדברים על נכס של יחיד, אנחנו מדברים על כך שהשר יוכל להתקין בתקנות את רשימת המטלות, ותהיה לו סמכות להגביל.

יורם אבירם: סיכמנו שמדובר בדירה ולא בנכס אחר.

שלום שמחון: התפשרנו.

שלום שמחון: אתם הצעתם, אבל התפשרנו, העניין הזה מוגבל בסכום.

שלום שמחון: קבלנו את הצעת משרד המשפטים, ששר המשפטים יוכל להגביל בסכום.

שלום שמחון: סביר להניח שנכס של מיליון דולר הוא לא ישים בפנים, אבל מכולת באופקים, ששווה לא יותר מ-30,000 דולר, כן יכלל.

שלום שמחון: אנחנו מקבלים גם את ההצעה של מר פרידמן, שאם בתום שליש מהתקופה לא נעשה שום דבר, הבלעדיות מתבטלת מאליה.

אתי בנדלר: מספיק שהוא שלח מודעה לאינטרנט זה נקרא שהוא עשה.

אתי בנדלר: זה מיותר, אם אתם שואלים אותי.

שלום שמחון: מי בעד הנוסח המוצע?

שלום שמחון: בעד: 2 נגד: אין נמנע: 1 אושר

שלום שמחון: תודה, אושר.

שלום שמחון: חבר הכנסת אפללו, למה אתה לא מצביע אתנו?

אלי אפללו: אני נמנע.

שלום שמחון: מתן הבלעדיות יהיה במסמך נפרד, מודגש, שכל אחד יידע על מה הוא חותם.

שלום שמחון: האוצר העביר לנו מסמך, על ידי הגברת גלית עובדיה ממשרד האוצר, שלהצעת החוק אין עלות תקציבית.

שלום שמחון: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.