ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 160, 2004-02-24 10:00

שלום שמחון: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: מראש אני אומר שזה נושא שאני לא מצליח לראות איך תוקפים אותו, מכמה סיבות עיקריות.

שלום שמחון: ניסיתי לקיים הליך פנימי בין שרות הדואר לבין סוכני הדואר, ספרתי גם לחלק מחברי הכנסת שאני מתקשה בניסיון להגיע להבנה בין סוכנויות הדואר ובין רשות הדואר.

שלום שמחון: אני רוצה להגיד פה את נקודת המבט שלי.

שלום שמחון: החוק, שעבר פה בוועדה, הוא לא פשוט.

שלום שמחון: הוא דורש התייעלות גדולה מאוד מצד רשות הדואר, ההנהלה והחברה.

שלום שמחון: הוא תובע מהעובדים בדואר פיטורי 500 עובדים.

שלום שמחון: הם הולכים לשלם מחיר כבד, גם כאשר הנושאים שקשורים אליהם לא סגורים.

שלום שמחון: מה שמתחייב מרשות הדואר במעבר לחברה, זה לבצע התייעלויות גם בשורה ארוכה של נושאים אחרים, שבין היתר קשורים לסוכנויות הדואר.

שלום שמחון: לא ראיתי שום רצון להתקדם, בשום הליך שימוע שקיימתי, מצד סוכני הדואר.

שלום שמחון: אני עוד נתבעתי לדרוש משהו מרשות הדואר, לא הגעתי לשלב שאני יכול לבקש מרשות הדואר שיוותרו גם הם על משהו.

מל פולישוק-בלוך: המשפט הזה לא ברור לי.

שלום שמחון: אין מה לעשות, גם סוכנויות הדואר יצטרכו לשלם מחיר, זה ברור, השאלה מה גובה המחיר.

שלום שמחון: הוגש מסמך מצד רשות הדואר, חבר הכנסת ליבוביץ ואנוכי נפגשנו עם סוכני הדואר והנהלת רשות הדואר בתל אביב, וניסינו לבדוק איך מתקדמים בעניין.

שלום שמחון: 75% מהסעיפים במסמך נדחו על ידי סוכני הדואר.

שלום שמחון: זה לא מצב שמתווכחים על שניים, שלושה סעיפים ומביאים את זה לידי סיום.

שלום שמחון: סכמתי בדיון הזה לקבל נייר מסוכני הדואר כעבור כמה ימים, ואכן קבלתי.

שלום שמחון: בקשתי שיגיבו על כמה סעיפים שלא נראים להם, וננהל משא ומתן.

שלום שמחון: הנייר שקבלתי אומר – אני אומר את זה במילים שלי – לא מתאים לנו שתנהל את המשא ומתן הזה.

שלום שמחון: אנחנו רוצים שימונה גוף אובייקטיבי אחר שינהל את המשא ומתן הזה.

שלום שמחון: המצב נשאר בדיוק כמו שהתחלנו, הוא לא השתנה.

שלום שמחון: העברתי את הנייר שלהם לחברת הדואר.

שלום שמחון: נכון לרגע זה, הישיבה מתקיימת בגלל הרצון הטוב של חברי הכנסת.

שלום שמחון: אין לי שום דבר ביד שאני יכול להגיד לרשות הדואר להתפשר עליו.

שלום שמחון: האוצר לא משתף פעולה, הם לא צד בעניין.

שלום שמחון: אני רוצה לעזור לכם, אבל תעזרו לי לעזור לכם.

שלום שמחון: זה מצב שלא נראה לי סביר.

שלום שמחון: תגידו בדיוק מה אתם רוצים, תגידו מה מתוך ההסכם הזה אתם מקבלים, תגידו מה אתם לא מקבלים, ננסה להתקדם במשא ומתן הזה.

שלום שמחון: כל הזמן הזה, הארכה שקבלתי עבורכם מרשות הדואר, יורדת לטמיון.

שלום שמחון: אנחנו מעונינים לקדם את הסכסוך ביניכם לבין רשות הדואר, אבל גם בקידום סכסוך יש כללים.

שלום שמחון: תגידו מה אתם רוצים, נציע הצעות, ננסה להתקדם, להתווכח על כמה סוכנויות נסגרות, איפה הן נסגרות, אחוזי הרווח שלכם.

שלום שמחון: אני רוצה משהו שאפשר לטפס עליו.

שלום שמחון: אתם לא נותנים אפשרות להתקדם.

שלום שמחון: אני יודע שאני מעצבן אתכם, אבל אני לא תופס צד.

שלום שמחון: אני מקיים היום דיון בעניינכם מתוך כוונה להתקדם, לא מתוך כוונה להסביר לי שצריך למנות ועדה.

שלום שמחון: ועדה הממשלה יכולה להחליט למנות ועדה, אני לא יכול להחליט.

שלום שמחון: אני יכול לקדם את המשא ומתן מתוך המעמד הציבורי של ועדת הכלכלה של הכנסת, שעשתה את החוק, מכירה אותו, רוצה להביא אותו לידי סיום ולסגור את המעגל.

שלום שמחון: אני יכול להעמיד לרשות

שלום שמחון: כם את הזמן שלנו, אבל תראו נכונות.

שלום שמחון: נכון לרגע זה אני לא רואה שום נכונות מצדכם.

שלום שמחון: אני לא יכול להגיד את זה למנכ"ל הדואר, כי בינתיים לא בקשתי ממנו כלום.

שלום שמחון: בקשתי ממנו פעם אחת דחייה כדי להתקדם, והוא הסכים במקום.

אשר ברעם: מאחר וההצעה של רשות הדואר, החוזה שהם הגישו לנו, משנה את החוזה הקיים בלמעלה מ-90%, ברור שלחלק גדול מאוד מהסעיפים אנחנו נתנגד.

אשר ברעם: המספר שאתה מצטט, 75%, הוא טבעי מאוד, כי אם משנים את כל החוזה, ברור שנתנגד שלחלק גדול נתנגד.

אשר ברעם: סוגיה שניה, לגבי מי מוכן ללכת לפשרה.

אשר ברעם: בדיון שהיה אצל עורך דין שחל הציג מנכ"ל הדואר את דרישת רשות הדואר.

אשר ברעם: סוכני הדואר עולים לו כ-80 מיליון בשנה, הוא מבקש לחסוך 10%, שזה שמונה מיליון.

אשר ברעם: הגיעו למשא מתן, ונציגי רשות הדואר העלו את התביעה ל-12 מיליון, 15 מיליון, וחזרו ל-12, ועומדים היום על תביעה של 12 מיליון.

יוסי שלי: לשמונה מיליון אתה מסכים?

יוסי שלי: אז מה אתה רוצה?

אשר ברעם: לא, רק ציינתי את התהליך שקרה מצד רשות הדואר.

אשר ברעם: מבחינת סוכני הדואר, אחרי שרשות הדואר הציגו את עמדות הפתיחה לכורה ביוני 2003, וסוכני הדואר הציגו את עמדות הפתיחה שלהם, כשבאנו למשא ומתן בסוף דצמבר, הצענו לרשות הדואר לרדת בצורה רוחבית ב-3% מהעמלות.

שלום שמחון: אני רוצה בהגינות להגיד לך, אנחנו חייבים לסיים את המשא ומתן שלכם, כי המשמעות של אי סיום המשא ומתן באופן סביר הוא מעבר ל-500 עובדים, שהסכמנו עם רשות הדואר לפטר.

מל פולישוק-בלוך: מתוך כמה?

שלום שמחון: מתוך מה שיש להם.

שלום שמחון: הסכמנו במשא ומתן שיפוטרו בשלוש השנים הבאות 500 עובדים.

שלום שמחון: בשביל היושר הציבורי, אני אומר שאם המצב נשאר עם סוכני הדואר כמו שהוא, המשמעות של העניין זה פיטורים של עוד 500 עובדים מעובדי הדואר.

שלום שמחון: מצד אחד, כבר פיטרת 500 עובדים, ואת הסוכנים משאירים אותו דבר, בעבודה שאת חלקה יכולים עובדי הרשות לעשות.

מל פולישוק-בלוך: למה, המשקל שלהם אותו דבר כמו של הסוכנים?

יוסי שלי: יש להם יותר סניפים מאתנו.

מל פולישוק-בלוך: כמה סניפים יש לרשות הדואר?

יוסי שלי: 300 או פחות.

אשר ברעם: סוכני הדואר הציעו פשרה, לרדת בצורה רוחבית בעמלות ב-3%, שזה מבחינתנו הון כסף.

אשר ברעם: מצד רשות הדואר לא הייתה נכונות לזוז, אף לא במילימטר, כך שזה לא מדויק להגיד שסוכני הדואר לא הציעו שום דבר על מנת להגיע לפשרה.

אשר ברעם: הערה נוספת, שעלתה לאור הדברים שלך.

אשר ברעם: בואו לזכור שרשות הדואר הציגו פה בועדה שהם מעסיקים 5,000 עובדים, ועוד 2,000 עובדים של חברות כוח אדם, 7,000 עובדים.

אשר ברעם: כפי שהציג מר שלי, מנהלים 250, 300 סניפים.

אשר ברעם: סוכנויות הדואר, שיש להן 400 סניפים והם 400 איש, מעסיקים ביחד עוד 1,500, 1,700 איש.

יוסי שלי: מי הנהגים שמביאים את הדואר, מי עושה לך מיון?

יוסי שלי: נו, באמת.

שלום שמחון: מר שלי, אני לא רוצה לנהל כך דיון.

שלום שמחון: חברי הכנסת לא הגיעו הנה בשביל הדבר הזה, אני מבקש.

שלום שמחון: חברת הכנסת פולישוק-בלוך.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מבינה איך חברת הדואר מתייחסת לסוכנים שלה.

מל פולישוק-בלוך: האם זה חלק אינטגרלי מרשות הדואר?

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שכמו שיש לך עובדים בחוזה אישי, ויש לך עובדים בחוזה קיבוצי – כאן יש עובדים כביכול בהסדר אחר.

מל פולישוק-בלוך: השאלה אם ככה מייחסת רשות חברת הדואר לסוכני הדואר, או שהיא רואה בהם גוף זר, שהיא עושה להם טובה שהם בכלל קיימים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזאת נקודת מוצא, כדי להחליט איך אנחנו מתייחסים לכל המערכת.

מל פולישוק-בלוך: ההתרשמות שלי היא שזה נטע זר, שהלוואי ולא היה קיים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזו גישה לא נכונה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריך להתייחס אליהם כחלק ממערך שירות הדואר.

מל פולישוק-בלוך: אם מתייחסים אליהם כחלק ממערך שירות הדואר, אז צריכים לעשות גזירה שווה לקיצוצים שהיו אצלם לקיצוצים שיש אצלם.

מל פולישוק-בלוך: אם אצלם ירדו ב-10%, אז גם בסוכנויות צריכים לרדת ב-10%.

שלום שמחון: מר שלי מוכן לפחות.

מל פולישוק-בלוך: אם הוא מוכן לפחות אז על אחת כמה וכמה.

מל פולישוק-בלוך: אני מנסה להיות הוגנת שלני הצדדים.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת שהיחס צריך להיות כמו לעובדי הדואר, אבל הנטל שעכשיו קיים גם צריך להיות שווה.

מל פולישוק-בלוך: יש לאזן את הנטל הזה, ויש לעשות אבחנה בין רשות שהיא גוף סטטוטורי - שגם כשחסרים לו 150 מיליון שקלים, אז יש איזה אבא שדואג לו - לבין אנשים פרטיים, שמנהלים עסקים, שאם אין להם כלום הם הולכים הביתה עם בור בנק.

מל פולישוק-בלוך: לכן, האיזון צריך להיות על ידי זה שנותנים להם הטבות נוספות, לא רק בכסף אלא בשווה כסף.

מל פולישוק-בלוך: בגמישות לנהל את העסקים שלהם, לא בהחזקת צוואר: עשה כך וכך, תהיה בשעה כזאת וכזאת.

מל פולישוק-בלוך: יש כל מיני מגבלות, שאפשר להיות גמישים, והן לא עולות כסף.

שלום שמחון: חלק מהשירותים הנוספים שרשות הדואר תקבל בעתיד, בטח גם הסוכנויות יעשו אותם, זה יגדיל להן את הפעילות.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת מעבר לזה.

מל פולישוק-בלוך: אני ראיתי את החוזה, יש שם סעיפים שזה מגוחך להתעכב או להתווכח עליהם, אבל יש סעיפים שהרשות מתעקשת.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על סעיפים שלא עולים כסף, שמאפשרים לבעל עסק של סוכנות דואר, גם להיות סוכן דואר ראוי, שעומד בכל הקריטריונים, וגם גמישות מספקת, כדי להשלים את ההכנסות שלו ממקורות אחרים, שהוא לא מקבל מהדואר.

מל פולישוק-בלוך: אפשר בגמישות הזאת ליישר קו.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת חזן, בבקשה.

יחיאל חזן: כאשר הצבענו על הרפורמה, הדגשתי לפרוטוקול שבלי לגמור עם הסוכנים, אני באופן אישי לא רואה בהצבעה שלי הצבעה מושלמת.

יחיאל חזן: אמרה גם חברת הכנסת פולישוק שצריך לראות איך מסתכלים על הסוכנים.

יחיאל חזן: לפני שהייתי חבר כנסת, ניהלתי עסק גדול מאוד בתחום התקשורת, והיו לי הרבה מאוד סוכנים.

יחיאל חזן: יש סוכנים שעבדו אצלי לפחות שמונה ותשע שנים, ותמיד בהנהלת החברה הסתכלו עליהם כנטע זר, ואני הסתכלתי עליהם כעל חלק מהעובדים הרגילים.

יחיאל חזן: לא יכול להיות מצב שכאשר רשות הדואר רוצה להתייעל, ומסתכלת על ההוצאה הכוללת של הסוכנים כהוצאה אחת של הרשות, ושם היא רוצה לקצץ, ומצד שני לא להתחשב בסוכנים.

יחיאל חזן: יש כאלה סוכנים שאולי במשך 30, 40 שנה מנהלים סוכנות.

יחיאל חזן: האזרח הרגיל, כאשר הוא בא לשלם מע"מ או לשלוח דואר, רואה בסוכן איש דואר.

יחיאל חזן: אני חושב שאם לא נגמור בצורה מאוזנת את עניין הסוכנים לא נשיג שום דבר.

יחיאל חזן: רשות הדואר אולי חושבת שהיא יכולה להביא תוצאה עסקית טובה יותר לרשות הדואר, אני לא יכול לתת יד לפגיעה בסוכנים.

יחיאל חזן: כאשר הייתם רשות, ולא הכלתם להיות חברה עסקית, הסתכלתם על המאזן שלכם כעובדה קיימת.

יחיאל חזן: לא באתם לסוכנים כל פעם ואמרתם להם להתייעל.

יחיאל חזן: אחרי שיושבים לכם על הצוואר, הפכתם לחברה ואתם צריכים להתחרות, אתם אומרים לסוכנים שישלמו את המחיר שהרשות משלמת גם כן.

יחיאל חזן: לסוכן, שעובד 30 שנה, אין פנסיה כמו של עובד רשות, אין שום דבר.

יחיאל חזן: המקום שהוא משכיר, אתה משתתף בשכירות, אבל זה גם עולה לו כסף.

יחיאל חזן: זה לא איזון שיש לו משהו מלבד ה-,6,000, 7,000 או 8,000 ברוטו.

יחיאל חזן: נכון שיש סוכנויות גדולות שמרוויחות הרבה יותר, אבל בממוצע, רוב הסוכנים הם אנשים קשי יום, אנשים שהולכים להביא את פת הלחם הביתה.

יחיאל חזן: כאשר הוא רוצה לעשות עוד משהו אצלו בסוכנות הוא לא יכול.

יחיאל חזן: נפגשתי בסוכנות דואר, שנמצאת בתוך חנות של מוצרים טכניים למשל.

יחיאל חזן: שם התפשרתם, אבל לא בגלל זה שרציתם לייעל לסוחר, פשוט רציתם שתהיה סוכנות.

יחיאל חזן: זה אזור תעשייה גדול, יש שם 103 מפעלים, אין שם אזרחים בכלל, היה צריך לתת שירותים, אז התפשרתם.

אליעזר כהן: בארצות הברית, בכל חנות של מכשירי כתיבה יש סוכנות דואר.

יחיאל חזן: חברת הכנסת פולישוק אמרה דבר נכון.

יחיאל חזן: צריך מצד אחד לבוא לקראת הסוכנים בתחומים מסוימים, בשביל שילכו לשיווק צריך לתת כלים, לא רק שישווקו את המוצרים של רשות הדואר.

יחיאל חזן: אני חושב שחייבים לסיים את המשא ומתן הזה מהר, קודם כל לקדם את חברת הדואר.

יחיאל חזן: מצד שני, צריך לקחת בחשבון שצריך לפתור את הבעיה של הסוכנים בצורה הגונה ומאוזנת.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת טל, בבקשה.

דוד טל: אני שמח על שינוי הגישה, גם של חברת הכנסת פולישוק וגם שלחבר הכנסת חזן.

דוד טל: הגיש/ה של הממשלה הזאת היא הפרטה, ולא משנה מי נדרס בדרך וכמה נדרס.

דוד טל: אני שמח על הרגישות שגיליתם כרגע, שיש גם מפרנסים נוספים.

מל פולישוק-בלוך: זה לא כרגע, זה לאורך כל הדרך.

דוד טל: ממש לא, כי על פי השקפת העולם של שר האוצר וממשלתו, צריך לאפשר למר שלי לנהל את חברת הדואר בסביבה עסקית טבעית, בלי כל מיני עבודות של כל מיני אנשים.

דוד טל: אותו לא צריכים לעניין הדברים האלה, הוא צריך להביא רווחים לבעלי המניות וזהו.

דוד טל: הוא צריך לעשות הכל, מה שהוא חושב לנכון, כדי שהחברה תהיה עסקית – זאת הגישה.

דוד טל: יכול להיות שזאת תפיסה נכונה, אני לא מסכים לה בשום אופן.

דוד טל: אני מצטרף למה שאמרו חברת הכנסת פולישוק וחבר הכנסת חזן, שצריך לנסות להגיע לפשרות.

דוד טל: צריכים להיות ויתורים גם מצד סוכנויות הדואר וגם מצד חברת הדואר, זה לא הדבר הטוב ביותר ל מהצד הזה ולא מהצד הזה.

דוד טל: מר שלי, אני חושב שלמדת מהאוצר את הגישה של להכניס הרבה מאוד עזים.

דוד טל: הכנסת להם 90% עזים שם, ועכשיו תתחילו להתווכח על 10%, תיתן להם 20% או 30%, ובסוף עוד תרוויח.

דוד טל: אתה צריך לקבוע מהו בבחינת ייהרג ובל יעבור.

דוד טל: תהיה מספיק אמיץ לומר שמפה אתה לא יורד, אבל עד פה, תקל עלינו, במקום למרס את דמנו בעוד ישיבה ועוד ישיבה, תתחבר לסוכנויות הדואר, עם רגישות מתאימה, שהם גם מפרנסים וצריכים להביא משכורת הביתה.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת בנלולו, בבקשה.

1028: בל נשכח, אם אני לוקח כל מפעל שיש לו סוכנים, מי שבעל הבית זה המפעל, והסוכנים הם סוכני משנה.

1028: אנחנו לא יכולים לשכוח את רשות הדואר, עם 5,000 עובדים.

1028: היא נתנה אפשרות לזיכיונות, אבל היא עדיין בעלת הבית.

1028: סוכן דואר - אני מכיר את זה מקרוב, יש בזה דברים חיובים ודברים שליליים -אתחיל עם מה שלא בסדר.

1028: סוכן צריך, למשל, מלאי או כל מיני דברים ויש לו בעיה, כי לא תמיד הוא יכול לקבל את המלאי שהוא צריך.

1028: מצד שני, הוא לוקח המון עבודה מאותו סניף שהיה צריך לקבל את העבודה.

1028: על זה אנחנו לא נכנסים פה לויכוחים בין הסוכנים לבין הסניפים.

1028: הוא לוקח המון עבודה מסניף קיים בסביבה, וזה מקטין את ההכנסות של רשות הדואר.

1028: דבר שני, הסוכנים צריכים להבין - אני לא לטובת הסוכן ולא לטובת רשות הדואר – כמו שפגענו לא מעט בעובדי רשות הדואר, ופגענו בהם בוועדה, היינו צריכים לעשות מה שהיינו צריכים לעשות על פי מדיניות ממשלת ישראל, גם הם חייבים לבוא לקראת עם גמישות, להוריד מהדרישות שלהם כדי שרשות הדואר והסוכנים יחיו יחד.

1028: אם הם לא יידעו לעשות את זה יש לנו בעיה, אבל הם חייבים להגיע למשא ומתן.

1028: אם מנכ"ל הרשות הגיש להם מסמך, הם צריכים קודם כל לענות על המסמך.

1028: אני לא ראיתי שום תשובה שלהם?

1028: עניתם?

1028: והכל נמצא רק אצל היו"ר.

1028: טוב, אולי אנחנו לא צריכים לדעת.

שלום שמחון: סליחה, לא היית בפתיחה.

שלום שמחון: אמרתי שקבלתי והעברתי את זה.

1028: בסדר, לא ראיתי את זה פשוט.

1028: אני אומר שחייבים להגיע למשא ומתן.

1028: אני אומר שוב לסוכנים ולוועד שיש כאן, זה טוב להשתמש בנו, בחברי הכנסת, שנשמור עליכם, ואנחנו נעשה את זה, אין לנו הבעיה.

1028: אבל אתם צריכים להבין שלפני שהגעתם לפה עשינו את זה גם ברשות הדואר והורדנו אותם, אבל בסוף גם אותי כופפו.

1028: לכן, התחלתם במשהו גבוה, אתם צריכים לדעת שיש גם קו אדום.

1028: אני והחברים שיושבים כאן חייבים לשמור על רשות הדואר.

דוד טל: מי התחיל גבוה, הרשות או הסוכנים?

אליעזר כהן: הוועדה.

אליעזר כהן: חבר הכנסת טל עשה לי הרמה.

אליעזר כהן: הוועדה טפלה בנושא, שהיה מסובך וקשה מאוד, יפה מאוד.

אליעזר כהן: אני אומר את זה ליושב ראש ולכל חבריה, וטוב נעשה אם נסים את מה שנשאר ברוח טובה ובאווירה טובה.

אליעזר כהן: אני מקבל את עיקר דבריו של חבר הכנסת חזן.

אליעזר כהן: באתי הנה בשביל להגיד שחייבים להגיע להסדר.

אליעזר כהן: שני הצדדים צריכים לגשת אחד לשני.

אליעזר כהן: ההערה העיקרית שלי היא לגבי רשות הדואר.

אליעזר כהן: פה אין מצב שאין עבודה, יש עבודה לכולם.

אליעזר כהן: צריך להיות קצת לארג', קצת גדל רוח, ובאותה רמה שהוועדה טפלה בנושא, גם צריכים לסיים אותו.

אליעזר כהן: צריך ללכת אחד לקראת השני ולתת לכולם מקום עבודה, כמו שאמר חבר הכנסת חזן: את האמצעים והכלים.

אליעזר כהן: כשיש צורך ויש רצון - אפשר להגיע רחוק.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת ליבוביץ, בבקשה.

אילן ליבוביץ: בכמה שבועות אחרונים, בהם אני מתעסק עם הנושא הזה ולומד אותו, נראה שחלק מהסוכנים חשובים שזה חוזה לכל החיים, שהם קבלו לנהל סוכנות דואר לכל החיים, אי אפשר לקחת מהם וגם אי אפשר להרע להם את התנאים.

יחיאל חזן: זה לא נכון שאי אפשר לקחת, הרי כל שנה מחדשים להם את החוזה.

אילן ליבוביץ: תדבר עם סוכני דואר ותשמע: מה פתאום שלא יחדשו לנו את החוזה, מה פתאום שירעו לי את התנאים, אם עד היום השתתפו בשכר דירה, מה פתאום שעכשיו לא ישתתפו בשכר דירה או כל מיני דברים כאלה.

אילן ליבוביץ: כאילו מישהו נתן פה איזו סוכרייה, ואסור לקחת אותה יותר.

אילן ליבוביץ: זאת ההרגשה של חלק מסוכני הדואר.

אילן ליבוביץ: אני לא אומר שהרשות באה בכפיים נקיות, כי אי אפשר להגיד לסוכן דואר שהוא רק ייתן שירותים והרשות תקבע מתי הוא פותח, מי בא להשתלמות, איזה שירותים נותנים.

אילן ליבוביץ: צריך להיות פה משא ומתן, אבל לא יכול להיות שהסוכנים אומרים שיש הסכם, אנחנו לא מסכימים ל-90%, 80% או 60% מההסכם, והם גם לא מוכנים לנהל משא ומתן על סעיפים שבכל הסכם סוכנות או זכיינות – מקדונלד'ס, בורגראנץ' – כתוב בהסכם שהסוכנות צריכה להיות נקיה.

אילן ליבוביץ: אז גם לזה לא מסכימים?

אילן ליבוביץ: שהסוכן משלם את הביטוח לאומי של העובדים שלו, גם לזה לא מסכימים?

אילן ליבוביץ: או שבאים בכפיים נקיות ואומרים: אלה שניים, שלושה סעיפים במחלוקת- יכול להיות שצריך לריב על העמלות – אבל אי אפשר להסכים ש-80% מההסכם לא מקובלים, סעיפים שהם טריוויאליים בכל הסכם סוכנות נורמלי.

אילן ליבוביץ: אז או שרוצים לנהל משא ומתן, או שאני אתמוך בעמדת רשות הדואר: תסגרו את כל הסוכנויות, אז ייתנו את זה לחברי מרכז הליכוד, סוכנויות חדשות, במכרזים או לא במכרזים – אני לא יודע.

יחיאל חזן: אני מבטיח לך שלחברי מרכז הליכוד לא ייתנו את זה.

אילן ליבוביץ: אי אפשר ככה לנהל משא ומתן, כשצד אחיד אומר שהוא לא מוכן להתפשר על שום דבר, אני מתנגד לכל, לדברים הכי טריוויאליים.

1028: לא קל לקבל סוכנות, תאמין לי.

דוד טל: חברי מרכז ליכוד לא ייקחו בסוכנויות, חברי מרכז ליכוד יהיו סמנכ"לים, מנכ"לים.

1028: למדנו את כל זה מש"ס.

שלום שמחון: מר כרזי, בבקשה.

ראובן כרזי: אתה כיו"ר הוועדה, אמרת שהחוק לא בשל והשארתם את החוק.

ראובן כרזי: אנחנו מתדיינים - - -

שלום שמחון: אתם לא מרוצים, הסוכנים לא מרוצים – עכשיו אני יודע שאני בסדר.

ראובן כרזי: גם הסוכנים וגם אנחנו יושבים על חבית חומר נפץ.

ראובן כרזי: הבטחתם שתהיה פנסיה לעובדים, את הפנסיה של העובדים משלמים למשכורת.

שלום שמחון: בלי זה אין חוק.

ראובן כרזי: אז אין חוק, זה יותר חוק מאשר לא היו מאשרים את החוק.

ראובן כרזי: שום דבר לא נעשה מאז שאישרתם את החוק.

ראובן כרזי: אין לי שום עניין עם הקטע של הסוכנים.

ראובן כרזי: , שאנחנו נופלים הם נופלים באופן אוטומטי.

ראובן כרזי: ניהלתי משא ומתן מול מר רוזנר, לפני תפקידי כיו"ר.

ראובן כרזי: יש סוכנויות שצריך לפטר עובדים.

ראובן כרזי: אנחנו הוצאנו 230 עובדים.

ראובן כרזי: על פי תקציב שהנהלת רשות הדואר ומועצת המנהלים אישרה, לא 500 עובדים מפטרים, אנחנו מפטרים יותר מ-800 עובדים.

ראובן כרזי: אתם עושים פה דיון כאילו יש בונוסים.

ראובן כרזי: אני מודיע לך, אתם שמתם את המצבה עלינו, צר לי להגיד את זה.

ראובן כרזי: כל התנאים שנתתם לנו – אני מוותר על כולם, שתהיה ערבות מדינה על הסכמים שיש לי היום, בלי כל התוספות, בנוסף להוצאת 500 עובדים.

ראובן כרזי: שמישהו יבטיח לי עשר שנים שבהן המשכורות משולמות.

ראובן כרזי: אולי תעשו איזו ישיבה עם ארגון העובדים, אולי תסתכלו על האיתנות של הרשות.

ראובן כרזי: היום משלמים משכורות מכספי הפנסיה של העובדים.

ראובן כרזי: בעוד שלושה חודשים לא יהיו משכורות, זה יהיה כמו העיריות, וזה בגלל שהעבירו את החוק.

ראובן כרזי: אף אחד לא מוכן לדבר אתנו על כלום.

ראובן כרזי: אתם מדברים על לפטר, לפטר.

ראובן כרזי: לא צריך לפטר, הם ילכו לבד.

ראובן כרזי: יושבים פה מול הארגון של סוכני הדואר, עם כל הכבוד להם, אתה לא עשית את זה מול הארגון שלי.

ראובן כרזי: אביא לך רשימות, ותראו על איזו חבית חומר נפץ אנחנו יושבים.

ראובן כרזי: אני אומר לכם, שמהשבוע הבא אתם גורמים לנו לסכסוך עם הסוכנים.

ראובן כרזי: ישנם סוכנים מצוינים, אנחנו חייבים סוכנים.

ראובן כרזי: בערים הראשיות לא צריך אף סוכן, אני בטח ובטח לא צריך סוכן שיושב מול סניף מרכזי שלי, ולוקח את כל העבודה.

ראובן כרזי: כל מה שתחליטו לא מובל עליי.

ראובן כרזי: מול הסניף המרכזי בירושלים יש סוכנות.

ראובן כרזי: הסוכנות מרוויחה, הסניף מפסיד.

ראובן כרזי: תגידו, אתם בסדר?

אליעזר כהן: למה הולכים להוא ממול?

מל פולישוק-בלוך: תשאל את עצמך למה.

ראובן כרזי: אגיד לך למה.

ראובן כרזי: בעיריית ירושלים עשו התייעלות.

ראובן כרזי: הוציאו את הגזברים שמקבלים בקופות, שמו סוכן.

ראובן כרזי: העירייה הייתה חוצה את הכביש להביא את החומר אליי.

ראובן כרזי: היא נתנה למישהו להרוויח.

ראובן כרזי: תבינו למה יש שם סוכן שמרוויח.

מל פולישוק-בלוך: מי נותן את האישורים לפתיחת סוכנות, לא הרשות?

יוסי שלי: רשות הדואר עשתה את זה, היא עשתה הרבה טעויות.

מל פולישוק-בלוך: אז את זה אפשר לתקן.

יוסי שלי: הם קיבלו את זה ברשיון, אף אחד לא אומר שהם פירטים.

ראובן כרזי: אתה אמרת, אדוני היושב ראש, שהחוק לא בשל והוא אושר, זה פוגע בפנסיה וזה לא מעניין אף אחד.

שלום שמחון: יוסי שלי, בבקשה.

יוסי שלי: רבותיי, סוכני הדואר הם נכס לרשות הדואר.

יוסי שלי: יש לי ויכוחים קשים מאוד עם ראובן כרזי על הסימביוזה שצריכה להיות בין רשות הדואר והסוכנים לבין התייעלות ומתן שירות.

יוסי שלי: זה עסק מסבך ומורכב, זה נוגע בכל אזרח במדינה, ולכן נדרשת פה רגישות רבה.

יוסי שלי: נכפה עלינו מהלך על ידי הממשלה לעבור לחברה.

יוסי שלי: אגב כך נגזרו עלינו גזרות, חלקן טובות חלקן לא טובות.

יוסי שלי: בחלק הלא טוב, זו ההתייעלות.

יוסי שלי: התייעלות מוגדרת בהרבה דברים: פיטורים- לצערי, צמצומים, שדרוגים וכיוצא בזה.

יוסי שלי: ישנם שני דברים עקרוניים, אנחנו חייבים עד היציאה לחברה להגיע עוד פעם, פעמיים לוועדת הכלכלה ובזה לגמור את הדבר הזה.

יוסי שלי: אם זו התנהלות עסקית – זו שאלה שאני מקבל אותה – עד כמה זה עסקי.

יוסי שלי: בארצות הברית, אמר חבר הכנסת כהן , בכל קיוסק ובכל מקום יש סוכני דואר.

יוסי שלי: גם אנחנו בעד.

יוסי שלי: המטרה הייתה, ביצירת הממשק של סוכנים, שהרשות תוכל לתת את השירות האוניברסלי.

יוסי שלי: עם השנים קרו גם דברים לא טובים, שנפתחו יותר מידיי, גייסו יותר מידיי עובדים, וצריך לתקן את זה, נשאלת השאלה איך עושים.

יוסי שלי: ישבתי עם האנשים כאן בידיים נקיות, שמתי צוותים מגוונים, עם אנשי שטח, עם אנשי מטה.

יוסי שלי: עשיתי כל מיני ערבובים על מנת שתהיה כימיה - לא הצלחתי.

יוסי שלי: קראתי גם למר רוזנר, אני לא עושה את על תקן של דמגוגיה.

יוסי שלי: אני צריך אותם, כי זה גם איזון למה שקורה אצלי במערכת, אבל אני צריך אותם לפי כללים ידועים, לפי חוזים מוגדרים, וכשכל אחד יודע מה הוא עושה.

יוסי שלי: אני אבא של הפשרנים, אני יודע להתפשר על כל דבר.

יוסי שלי: לא קבלתי מהם אפילו רמז למשהו שיכול להתפרש כראוי.

יוסי שלי: החרגתי את זה, אמרתי שנלך לתקופה של שלוש שנים.

יוסי שלי: אני לא יודע מה יהיה בעוד שלוש שנים, זה מהלך שלא נעשה במדינה הזאת אף פעם, וכשזה נעשה בעולם יש דוגמאות גרועות וטובות.

יוסי שלי: יש מהלך מתואם על ידי כולנו, ואנחנו צריכים להגיע להסכם.

יוסי שלי: יש לי מחלוקות קשות מאוד עם מר כרזי, על פנסיה למשל.

יוסי שלי: אפשר לחשו שאת הפנסיה אני משלם, נניח, מאותה קופה, בגלל שיש לי כסף אחר שאני שומר אותו.

יוסי שלי: זה מצב נתון, עובדה.

מל פולישוק-בלוך: זה נכון מה שהוא אמר, שאתם משלמים משכורות מהפנסיה?

יוסי שלי: זה לא בדיוק נכון ואם זה נכון זה עניין של צביעת כספים.

יוסי שלי: אם יש גירעון, השני אומר שהגירעון אצל המדינה, לא אצלי.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת לך, מר כרזי, אני היום הייתי מפסיקה לעבוד.

ראובן כרזי: זה מה שאנחנו נעשה.

שלום שמחון: את יודעת מה הוא עושה מחר?

שלום שמחון: הדואר הנע לא עובד.

יוסי שלי: גם דואר נע, לא חייב שייסע עם שני עובדים, גם את זה צריך לתקן.

יוסי שלי: יש הרבה דברים שצריך לתקן, זה תהליך עם החלטות, עם כספים.

אליעזר כהן: את כל זה הבנו.

אליעזר כהן: איך אתה רואה את הפתרון?

יוסי שלי: ההצעה לפתרון היא: יש חוזה, שנוסח על ידי יועצים משפטיים, שבו צריך לענות אחת לאחת על טענות.

יוסי שלי: אם מישהו חושב שאני יכול לעשות חוזה ולא להטיל את תשלומי הביטוח הלאומי על הסוכן עצמו, אלא להשאיר את זה אמורפי, שמחר תהיה לי תביעה שיהיו לי עוד 2,000 עובדים – מה, אני נראה אידיוט?

יוסי שלי: צריך לבוא בידיים נקיות.

יוסי שלי: כל השאלה היא כסף וחוזה תקין.

יוסי שלי: אני לא רוצה להתעסק אתם.

יוסי שלי: אני רוצה שימכרו, אני רוצה שיעשו עבודה טובה.

יוסי שלי: אני פעם מתעסק אתם.

יוסי שלי: אמרתי, אם צריך לסגור את הכל – אעשה זאת.

יוסי שלי: לא אמרתי את זה כאיזה בריון קשקשים.

יוסי שלי: יכול להיות שצריך לסגור ולעשות חדש.

יוסי שלי: צריך להתפשר.

יוסי שלי: אמרנו 12 מיליון, ירדנו ל-9 מיליון, ירדנו ל-8 מיליון.

יוסי שלי: אמרתי מחיר אחרון, 7.5 מיליון – נשב ונגמור.

יוסי שלי: גם את זה הם לא רוצים.

יוסי שלי: אז מה, לחזור ל-14?

יוסי שלי: להיות האוצר, להגיד הצענו 100 בשביל שירדו ל-40 ויסכימו ל-60?

יוסי שלי: אני לא עוסק בזה.

יוסי שלי: אני אדם עסוק, אין לי זמן להתעסק בדברים האלה.

יוסי שלי: אני רוצה לחזור לעבודה שלי, הם לא נותנים לי.

יוסי שלי: הם מחליטים לעשות מה שהם רוצים, הם מחליטים זה יהיה וזה לא יהיה.

יוסי שלי: הם צריכים לעמוד בסטנדרט של ניהול רשת.

יוסי שלי: רשת מקדונלד'ס, רשת הבנקים - יש להן שעות פתיחה ושעות סגירה.

יוסי שלי: מי שזה לא מתאים לו, שילך הביתה.

יוסי שלי: אני לא יכול לנהל עסק עם 400 אינטראקציות שונות.

יוסי שלי: העסק הזה צריך לעבוד כך ואין בלתו.

יוסי שלי: הם לא רוצים, אני אפעל בכל הכוחות שיש לי, ואני אסגור את הכל, ושיחלקו את זה למי שרוצים, וחילקו גם למי שרצו.

יוסי שלי: פתחו ליד סניף עוד סוכנות, ליד סוכנות עוד סוכנות.

יוסי שלי: על אותו שקל צריכים לריב ארבעה אנשים.

יוסי שלי: אי אפשר, צריך גם לסגור סוכנויות, לא בגלל שאני רוצה.

יוסי שלי: אני רוצה לפטר אנשים?

יוסי שלי: בגלל שאי אפשר.

יוסי שלי: יש סינדרום הפלפל.

יוסי שלי: פלפל אחד מרוויח שמים על ידו עוד אחד ושניים מרוויחים.

יוסי שלי: שמים חמישה – פתאום בלילה נשרפים שלושה, אי אפשר להרוויח.

יוסי שלי: אז מה רוצים, שאחד יפריע לשני.

יוסי שלי: הגדרנו קריטריונים, יש הגדרה, ישבתי גם עם חברי הכנסת.

יוסי שלי: השקענו בזה יותר זמן מאשר בהסדר הפנסיה, אני מודה מר כרזי.

יוסי שלי: ישבתי אתם עשרות פעמים.

מל פולישוק-בלוך: אתה נתת לי את הקריטריונים, וכשהראיתי להם את זה, זו הייתה הפעם הראשונה שהם ראו את זה.

יוסי שלי: הם רואים כל דבר פעם ראשונה.

שלום שמחון: דברת על שני דברים מרכזיים.

שלום שמחון: אחד, אתה דורש שתהיה התייעלות בגובה של 7.5 מיליון שקל.

שלום שמחון: דבר שני, צמצום מספר הסוכנויות, רק לא אמרת בכמה.

יוסי שלי: עשינו תחשיב איך ממשיכים לשרוד.

יוסי שלי: הלוא זו אותה קופה, אין עודף דואר, להפך.

יוסי שלי: כשהמצב הכלכלי רע, זה משפיע.

יוסי שלי: אמרנו שצריכים לסגור בסביבות 100 סוכנויות, כאשר הסגירה היא תחת קריטריונים.

מל פולישוק-בלוך: 25%?

יוסי שלי: לא יכול להיות שהבנקים – הגוף הכי חזק במדינה – מרוויחים מיליוני שקלים ובכל עיר הם מחזיקים נקוד או שתיים.

יוסי שלי: הם עשו את זה כי לא רוצים לשרת?

יוסי שלי: הם עשו את זה כי צריך להתנהל בשיקולים כלכליים אבל עדיין לתת שירות.

יוסי שלי: גם בנושא סגירת הסוכנויות, הסכמנו להתפשר - לתקופה הזאת של שלוש שנים, לראות איך נשרוד – על סדר גודל של 60 סוכנויות.

יוסי שלי: הם לא סתם יותר מאתנו.

אליעזר כהן: השאלה היא לא רק כמה אלא גם איזה, שלא יסגרו רק בפריפריה.

יוסי שלי: להפך.

יוסי שלי: המטרה שלי היא לא לסגור סניפים בפריפריה, אני נגד סגירת סניפים בפריפריה.

מל פולישוק-בלוך: הוא רוצה לסגור במרכז כי במרכז הם מרווחים ובפריפריה מפסידים.

מל פולישוק-בלוך: הוא רוצה שהרווח יבוא לרשות.

יוסי שלי: אני רוצה לעשות שלושה דברים: אחד, לייצב את רשות הדואר, ולהביא אותה סוף סוף התחלת תנועה כחברה.

יוסי שלי: במסגרת הזאת להסדיר את כל הרבדים שיש.

יוסי שלי: גם פנסיה צריך להסדיר, זה נושא לא גמור, הוא שווה כמה מאות מיליונים ומשקיעים בו פחות זמן.

יוסי שלי: צריך לסגור בשביל לתת שירות, ושכולם יחיו.

יוסי שלי: אחרת, הרשות תקרוס, וברגע שהיא תקרוס לא יהיה כלום.

יוסי שלי: החוזה הזה הוא לשלוש שנים, ואחרי זה נראה איך אנחנו חיים.

יוסי שלי: לעניין השאלה למה אנחנו 1,500 עובדים, עם 400 סניפים.

יוסי שלי: כי מי שמביא לו את הדואר זה נהגים, מי שמוציא ממנו זה שליחים.

יוסי שלי: הנושא השני, הוא להגיע לאותו סכום שאמרתי כרגע, ואפילו לא התייעצתי עם הקולגות שלי, שיש להם מה להגיד.

יוסי שלי: אני התחייבתי לחתוך שם 12 מיליון, אני מוכן לרדת ל-7.5 ולגמור את זה.

יוסי שלי: אני מוכן לתת להם כל שירות שהדואר עושה.

יוסי שלי: הם אמרו שהם מופלים, הם רק חוטבי עצים ושואבי מים.

יוסי שלי: אני מוכן לתת להם גם את השירותים הנוספים, חלק מהם כרוכים בתשלום.

יוסי שלי: אם אני רוצה סליקה באשראי, יש את המודם ועוד, אני לא יכול להשקיע הכל על חשבוני.

יוסי שלי: שלוש, אני מבקש שיגמרו את העניין הזה, שיישבו על הסעיפים, כמו שעשו לי.

יוסי שלי: הביאו לי את החוק, אמרו לי את זה נתקן את זה נוריד.

יוסי שלי: ככה מנהלים עסק.

מל פולישוק-בלוך: איך אתה מסביר שאתה מוריד אצלך 11% במספר עובדים, ואצלם 25%?

יוסי שלי: זה לא נכון.

יוסי שלי: אצלי סניף הוא לא שני עובדים סוכנות יש בממוצע כמעט שלושה עובדים.

מל פולישוק-בלוך: 16%.

שלום שמחון: שמענו פה הצעה מסודרת מרשות הדואר שאומרת כמה דברים.

שלום שמחון: אחת, אתם שותפים ביצור חברת הדואר החדשה.

שלום שמחון: שתיים, הוא אומר לכם שתקבלו גם שירותים נוספים, שגם הוא עוד לא יודע מה הוא מקבל.

שלום שמחון: עניין שלישי, מנכ"ל רשות הדואר אמר שהוא מצפה שתסכימו להתייעלות של 7.5 מיליון שקלים.

שלום שמחון: עניין רביעי, הוא מתכוון לסגור 60 סוכנויות דואר ברחבי מדינת ישראל.

יוסי שלי: אמרתי שרציתי 100, הסכמתי להתפשר על 60.

שלום שמחון: יש פה שני רכיבים מרכזיים, עליהם דיבר קודם חבר הכנסת ליבוביץ.

שלום שמחון: בהסכם היה עניין תשלום ביטוח לאומי לעובדים שלהם.

שלום שמחון: מה הציפייה שלכם, שאבא שלי ישלם את זה?

שלום שמחון: גם זה היה בין הסעיפים שהם ענו שהם לא מקבלים.

שלום שמחון: זה חלק מטקטיקת משא ומתן, אני לא נכנס אליה.

שלום שמחון: אבל כרגע יש לכם הצעה מסודרת על השולחן: שותפות, שירותים נוספים, צמצום של 60 סוכנויות דואר והתייעלות של 7.5 מיליון שקלים.

אליעזר כהן: וכל זה בחוזה מסודר.

יוסי שלי: לתקופה של שלוש שנים.

מאיר רוזנר: אני רוצה להסביר מה שנאמר כבר על ידי אנשים אחרים.

מאיר רוזנר: כאשר מגישים הצעה שנמצאת קילומטרים כלפי מטה מהמצב הקיים, ואומרים שנתרומם לאמצע הדרך - - -

שלום שמחון: מר רוזנר, אני לא חוזר לתחילת המשא ומתן.

שלום שמחון: יש כרגע הצעה על השולחן, כל חברי הכנסת שמעו אותה.

שלום שמחון: היא אומרת דברים מאוד פשוטים: שותפות ביציבות החברה החדש, מתן שירותים נוספים, מול העניין הזה התייעלות של 7.5 מיליון שקלים, 60 סוכנויות נסגרות וחוזה לשלוש שנים.

מאיר רוזנר: לפי החוזה הנוכחי לא יוכלו לתפעל סוכנויות.

מאיר רוזנר: בחוזה הנוכחי יש סעיפים שאומרים שאם הסוכן רוצה לתת שירות יותר טוב ללקוח, לא מגיע ללקוח שירות יותר טוב.

מאיר רוזנר: למשל, הוא צריך להיות כל הזמן בסוכנות, מרגע הפתיחה עד רגע הסגירה, אסור לו לצאת לתת שירות ללקוח ללא תשלום.

מאיר רוזנר: למה?

אליעזר כהן: זה דבר שאי אפשר לתקן?

יוסי שלי: הוא רוצה שמישהו יוכל לצאת ולסגור.

אבשלום וילן: לא ברור לך שאם אתה הולך להיכנס לתחרות, סוכנות צריכה להיפתח בשעה מסוימת ולהיסגר בכל הארץ במכה, כמו שצריך, בלי בלגן?

אבשלום וילן: אז מה הבעיה.

מאיר רוזנר: אני רוצה בנוסף לזה לתת שירות אחר, לא מרשים לי.

אברהם רביץ: מה זה שירות אחר?

מאיר רוזנר: סוכנות הדואר מתפקדת מלא, בצורה מסודרת, רק רוצים לחייב את היזם עצמו גם להיות נוכח שם.

מאיר רוזנר: למה?

מאיר רוזנר: ככה.

מאיר רוזנר: אני מוכן לשבת על כל דבר.

מאיר רוזנר: ההצעה של רשות הדואר היא לא 10%, היא 25% עד 30%.

שלום שמחון: יש לך הצעה על השולחן.

שלום שמחון: אם אתה רוצה להתייעץ, צא להתייעץ.

אלי אפללו: כמה שעות אתם פתוחים, אם בכלל אתם פתוחים?

אלי אפללו: האם אתה חושב שזה לא יהי תקין ומסודר, שהציבור ידע מאיזו שעה זה פתוח עד איזו שעה, האם זה לא צריך להיות פתוח באופן רצוף כמו בכל מקום מסודר?

אלי אפללו: זה צריך להיות ברור, זה נוהל תקין.

מאיר רוזנר: אין ויכוח בכלל.

מאיר רוזנר: הנוהל הוא שאני פותח וסוגר בשעות שהוכתבו לי על ידי רשות הדואר, ללא כחל וסרק.

מאיר רוזנר: העסק שלי נפתח 36 שנה בשעה 8:30 כל בוקר.

מאיר רוזנר: הוא נסגר לדוגמה ביום שישי בשעה 1:00, בגלל שמישהו החליט שאני לשבת שם, גם כשבאזור שאני נמצא בו אין אנשים.

מאיר רוזנר: זו דוגמה פרטית.

מאיר רוזנר: בסך הכל, אני פותח וסוגר בדיוק בשעה שרשות הדואר קבעה.

יוסי שלי: אז למה אתם רוצים גמישות?

אליעזר כהן: אדוני היושב ראש, לא שמענו תשובה ממר רוזנר.

מאיר רוזנר: אני לא יכול לתת תשובה ב"שלוף".

בנימין כהן: ההצעה של מנכ"ל הרשות, לסגור 60 סוכנויות ולרדת ל-7.5 ולהיות שותפים, היא הצעה שנפלה עלינו כאן כרעם ביום בהיר, משתי סיבות עיקריות.

בנימין כהן: אחת, מבחינת הכמויות שהיו בהצעות הראשונות – דיברו על 30 או 40 סוכנויות, הרף עלה כלפי מעלה.

בנימין כהן: יחד עם זאת אנחנו, כסוכנים, לא יכולים להכריח את הרשות להעסיק אותנו, אבל אם הרשות רוצה לקחת את פרנסתנו ואם היא רוצה לפטר את אותן 60 סוכנויות – שיפצו אותן.

בנימין כהן: אין שום בעיה בעניין הזה.

בנימין כהן: אתם פוגעים בפרנסה שלנו, מפטרים את העובדים שלי, תנו פיצוי.

בנימין כהן: מדברים על 500 עובדי רשות שמפטרים אותם, כולם הולכים עם פנסיה הביתה, ופיצויי פיטורים.

ראובן כרזי: לך יש פנסיה מהצבא, אל תדבר על העובדים.

בנימין כהן: מה זה שייך, זה לא אישי.

בנימין כהן: אם לוקחים את הפרנסה של העובדים, סוגרים סוכנות על מנת לתת את הפרנסה למישהו אחר, תפצה את הבן אדם.

1028: מר רוזנר, אני מכיר אותך הרבה שנים, אינני זוכר פעם אחת שברקתי אותך ומצאתי אותך בסוכנות.

1028: בחיים לא ראיתי אותך יושב בסוכנות.

1028: מר רוזנר, זה עסק פרטי שלך, אתה לא רוצה להיות אחראי על זה?

1028: אתה רוצה לצאת ולהשאיר את זה למי?

אלי אפללו: מה אומר הזיכיון?

אבשלום וילן: לפני שבוע היה פה דיון על מוניות, לא בדקנו מי נוהג במונית.

אבשלום וילן: בואו לא נדבר ברמה אישית, עזבו את זה.

1028: כל אחד שעובד, וגם אני, כשעבדתי ברשות הדואר בחוזה אישי, היה לי ביטוח מנהלים.

1028: כשסיימתי קבלתי את הפיצויים שלי ואת ביטוח המנהלים.

1028: אותו דבר אדון בני כהן, אם יש לו סוכנות, הוא מפריש ביטוח מנהלים, מקבל פנסיה.

1028: אני לא מבין.

שלום שמחון: אל תהפוך את מר כהן לאובייקט.

1028: ודאי שלא.

1028: אני רק אומר, הם אומרים שההצעה הזאת נפלה עליהם כרעם ביום בהיר, לא הבינו מאיפה זה נפל עליהם, תן להם יומיים שלושה ויחזרו אלינו.

1028: אבל אני יודע שאצל מר שלי ורשות הדואר זה קו אדום, מתחת לאדום, שהם לא יכולים לזוז מזה.

1028: תחשבו, תבדקו.

אליעזר כהן: אני לא בעד או נגד אף אחד.

אליעזר כהן: בשלבים האחרונים התחלנו להיכנס ליותר מידיי פרטים שלא נוגעים לדבר, והתחלנו לגעת נגיעות אישיות.

אליעזר כהן: לא רק שלא צריך לעשות את זה, אסור לעשות את זה.

אליעזר כהן: זו גישה לא הגונה לדואר.

אליעזר כהן: הדואר לא ביקש מהם שישתתפו בפיצויים לאנשים שהוא פיטר.

אליעזר כהן: כל גוף צריך לדאוג לעובדיו.

אליעזר כהן: אני אומר שההצעה האחרונה לא הוגנת.

אליעזר כהן: רשות הדואר הולכת לקראתם בהליכה בתנאים, שהם יכינו את התשובות להליכה בתנאים, ויתחילו להתפשר ויסכמו חוזה, ואנחנו מבקשים את זה תוך חודש.

אליעזר כהן: זאת ההצעה שלי.

מל פולישוק-בלוך: את זה כבר אמרנו לפני חודשיים.

צבי טהורי: ראיתי על סדר היום הסדר בין רשות הדואר לסוכני הואר.

צבי טהורי: הבנתי שהכוונה היא לנסות להגיע להסדר.

צבי טהורי: אני חושב שישנו נתון אחד שלא עמד על השולחן, והוא השאלה אם כאשר סוגרים את הסוכנויות מייעלים את הרשות.

צבי טהורי: זה דבר שכולם מתעלמים ממנו, לפי הנתונים שאני קבלתי.

צבי טהורי: אנחנו באים עם מספרים, לא דיבורים.

צבי טהורי: כל הזמן מדברים: תסגרו את הסוכנויות נייעל את הרשות.

שלום שמחון: יש פה משהו שלא עולה על השולחן.

שלום שמחון: לחברת הדואר יש חלון זמן קטן, שבו היא צריכה לבנות את עצמה ככה שהיא תוכל להתמודד מול השחקן או השחקנים שיבואו מולה.

שלום שמחון: אני לא פותח את הדיון לכל המקומות, אז אל תשגה בעניין הזה.

שלום שמחון: אם הוא לא מתארגן בזמן הזה, תבוא החברה שתתחרה בו, היא תעבוד בכללים אחרים, יכול להיות שהיא גם תיקח חלק מכם.

שלום שמחון: אתה לא יודע מה התוכניות.

יורם טהורי: הערה נכונה, אנחנו באים עם נתונים, עם מספרים, לא זורקים לחלל האוויר סיסמאות.

יורם טהורי: ההתייעלות של הרשות לא תהיה בסגירת סוכנויות, להפך.

שלום שמחון: אנחנו רוצים לכנוס למקום שהמשא ומתן יתקדם.

שלום שמחון: אתה הולך למקום אחר.

יורם טהורי: אני מגיע להצעה.

יורם טהורי: המצב של הסוכנים יותר קשה ממה שכל אחד מעלה על דעתו, מבחינת מה שנשאר לנו בכיס.

יורם טהורי: תשאל אותי אם כך, תסגרו ותלכו, זו שאלה מתבקשת.

יורם טהורי: התשובה היא, שגם קצת יותר טוב מכלום.

יורם טהורי: לכן, כשהסוכנים ישבו אתי ושאלתי מה הנתונים, מה נשאר להם בכיס, אחרי כל הכאב ראש הזה, הזדעזעתי לשמוע מה שנשאר לכל סוכן אחרי כל ההוצאות שהיו לו.

יורם טהורי: אני אומר לכם בצורה גלויה, ההצעה שהצעתי לך במכתב מה-12 בפברואר, 4% מהמחזור, היינו כל הסוכנויות יתרמו כארבעה מיליון שקלים, המשמעות המיידית של הסוכנים זה שהם נוגסים באוכל שלהם.

יורם טהורי: אני מחזיק פה את הנתונים, אני מציע לכל אחד לעיין ולראות.

יורם טהורי: אם הנתונים האלה נכונים – אני אישית לא בדקתי אותם - הרי מדובר פה במצב שקיצוץ של 7.5 מיליון שקלים, במשמעות המיידית זה שהסוכנים האלה צריכים להביא כסף מהבית.

יורם טהורי: אנחנו לא מתעקשים על סעיפים קטנוניים ושוליים בהסכם, מדובר בסופו של דבר בכסף.

יורם טהורי: ביטוח לאומי, והדברים האלה, זה לא הנושא אלא כסף.

יורם טהורי: אם אני צריך שלם עוד תשלום מסוים, או שכירות או ביטוח לאומי, מה יישאר לסוכנים האלה בסופו של יום?

אילן ליבוביץ: המשמעות של זה שאתה מבקש מהרשות לשלם ביטוח לאומי.

אשר ברעם: בכל מקרה, ביטוח לאומי הסוכנים משלמים וימשיכו לשלם.

אילן ליבוביץ: סליחה, ישבנו יחד, ואתם אמרתם שאתם לא מסכימים לסעיף הזה, לא אני אמרתי.

יורם טהורי: הסוכנויות מכניסות לרשות הדואר סכומי עתק, יש פה נתונים.

יורם טהורי: אני מחזיק פה נתונים של סוכנות אחת- שני מיליון שקלים בשנה.

יורם טהורי: הוא מקבל 31,000 שקלים בחודש.

יוסי שלי: כמו המנכ"ל, אגב.

יורם טהורי: מזה הוא משלם, זה לא מה שנשאר לו בסופו שליום.

יורם טהורי: הוא במקרה סוכנות שיושבת במקום של הרשות ואין לו הוצאות שכר דירה.

יורם טהורי: ישנן סוכנויות רבות שמשלמות מתוך הסכום הזה גם את שכר הידרה.

יורם טהורי: אני אומר לכם בצורה הכי גלוית לב, לא נשאר להם כסף יותר מאשר לחיות.

יורם טהורי: למרות זאת, זה יותר טוב מכלום.

יורם טהורי: לכן, קיצוץ של 7.5 מיליון שלים, בלי לקבל נתונים במה זה מתבטא בסופו של דבר, זה לא הסדר, כי זה הסדר שמשמעותו לסגור.

יורם טהורי: הצעתי במכתב למנות ועדה, לא שאני מזלזל - - -

שלום שמחון: אם שר התקשורת יחליט למנות ועדה אני לא יכול להגיד לו לא.

שלום שמחון: הוא שר התקשרות, לא אני.

שלום שמחון: אתה לא פונה לכתובת הנכונה.

יורם טהורי: אז אני מציע הצעת ביניים.

יורם טהורי: ה-7.5 מיליון שקלים שהוא זרק כאן, יכול להיות שבסופו של דבר, אם היא תהיה ריאלית בהתחשב בנתונים, שאנחנו נציג לכם כמה מיגים וכמה נשאר, ואפשר לחיות עם זה - אנחנו נלך עם זה.

יורם טהורי: כרגע, לפי הנתונים שבידי, המשמעות היא סגירה.

שלום שמחון: אפשר להגיד לי מה המחזור של 400 הסוכנויות?

טל אמיד: אני לא יכולה לזרוק נתון, אני לא יודעת.

טל אמיד: אני יכולה רק להגיד שכשהם הציגו את הנתון הזה של ההכנסות, של ה-2.5 מיליון שקלים, הם מדברים בעיקר על שיוך של מכירה של בולים, בשעה שבצד המכירה יש עוד סדרה ארוכה של הוצאה.

טל אמיד: הם עושים רק את פעולת המכירה, מאחוריה יש עוד סדרה ארוכה של הוצאה, שהם לא לקחו אותה בחשבון.

טל אמיד: ההוצאה בגין ההפעלה של הסוכנות היא בסביבות ה-84 מיליון.

טל אמיד: ההכנסה המשויכת, אחרי הקיזוז – אני לא יודעת את מספר הזה.

בנימין כהן: יודעים שהתפעול של הסוכנויות עולה 80 מיליון שקל בשנה.

בנימין כהן: זה נתון שמבקשים לקצץ ממנו 10%.

בנימין כהן: מהן הכנסות הרשות מסוכנויות הדואר?

יוסי שלי: אתה רוצה שאני אעבוד אצלך?

יוסי שלי: אתה רוצה להתערב בניהול הרשות?

יורם טהורי: לא.

יורם טהורי: אני רוצה לסכם מבחינתנו.

יורם טהורי: אנחנו מוכנים להציג נתונים אמיתיים, ולהראות לכם בהצעה שלנו של 4%, שהמשמעות שלה זה כארבעה מיליון שקלים שאנחנו תורמים.

יורם טהורי: זו הצעה מאוד נדיבה.

יורם טהורי: ייתכן ולא מה שהוא ציפה, אבל מבחינתם זה לנגוס בבשר החי.

יורם טהורי: זו אמת לאמיתה.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להתפשר על 6%?

שלום שמחון: מה עם צמצום הסוכנויות?

יורם טהורי: אפשר לדבר על מספר סוכנויות שאפשר לצמצם, אני לא יודע כמה, אבל לא 60.

יוסי שלי: אתה יכול להסביר לי איך מעסיקים שלוש סוכנויות בעיר, במרחק של חצי קילומטר אחת מהשניה?

יורם טהורי: אני אומר לך שאם תסגור את הסוכנויות זה יפגע ברשות.

מאיר רוזנר: הקמתם תת ועדה שהייתה אמורה לשבת על זה, ולא נתנו לה לא לשבת, לא כלים ולא נתונים, ולא הפעילו אותה.

מאיר רוזנר: זה היה לפני שלושה חודשים.

שלום שמחון: אני מבין שסיימתם עם ניהול רשות הדואר ועכשיו אתם עוברים לניהול הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת שנלך על המספר שש, הם ירדו קצת הם יעלו קצת ונסגור עניין.

יוסי שלי: הסוגיה בהכנסות - לא צריך לעוות אותה.

יוסי שלי: זה לא שסוכני הדואר יוצאים בקמפיין שיווקי ומביאים.

יוסי שלי: רוב ההכנסות זה מבולים, זה ממונופול, ועל זה הויכוח הגדול, אדוני העורך דין, תלמד את הנתונים.

יוסי שלי: אתה חושב שבשעתיים אפשר להיות גם המנכ"ל, גם הכנסת, גם הכל.

יוסי שלי: זה לא עובד.

יוסי שלי: אתה בא אחרי דיונים וסיפורים.

יוסי שלי: אזרח תם לב נכנס לסוכנות וקונה בול כי המדינה הכריחה אותו לקנות בול, ועל זה אתה מקבל את הכסף.

מאיר רוזנר: זה שקרי.

שלום שמחון: אני רוצה לסכם את הדיון, סיכום ביניים.

שלום שמחון: אני רוצה לבקש שחברת הדואר תעביר את ההצעה שלה באופן מפורט לועדה, שכוללת את המרכיבים שדברת עליהם כאן.

שלום שמחון: כולל את העובדה שאתה מדבר על חוזה לשלוש שנים, 7.5 מיליון שקלים התייעלות, סגירה של 60 סוכנויות ועל אילו סוכנויות אתה מדבר, מר שלי.

שלום שמחון: אמרת שהן לא יהיו מהפריפריה, לפי הקריטריונים שקבעת, תמסור לוועדה את רשימת הסוכנויות.

שלום שמחון: אם אתה רוצה שהן יהיו חסויות, אני מקבל את זה, אבל אנחנו רוצים לראות על מה אתה מדבר.

שלום שמחון: אתה מדבר על לתת לסוכנויות שירותים נוספים בעתיד, כשאתה תקבל אותם כמובן.

שלום שמחון: בתוך שבוע אני מבקש לקבל את ההתייחסות.

שלום שמחון: לגבי הסוכנויות, אחרי שיגיע הנייר, אני מבקש שבתוך שבוע מאותו יום הסוכנים יגיבו על הנייר הזה.

שלום שמחון: אנחנו לא יורדים לסעיפים הקטנים.

שלום שמחון: הבנתי את המלכודת, אנחנו מדברים על המסגרת.

שלום שמחון: במסגרת הזאת יש לכם שבוע מאותו יום להגיד למה אתם מסכימים.

שלום שמחון: אני מציע לכם לקחת בחשבון שהמשמעות האחרת היא, שגם אנחנו נתייאש מהעניין.

שלום שמחון: אנחנו רוצים לקדם את העניין ולהביא אותו לידי סיום.

דוד טל: שוועדת הכלכלה, תוך שבועיים מהיום, תקבל החלטה בנושא או לכאן או לכאן, ולא תשהה יותר את הדבר הזה.

אברהם רביץ: אני מצטער שלא הייתי בתחילת הדיון.

אברהם רביץ: האם הקריטריונים שהזכרת מביאים בחשבון רק את ערכי המדינה או גם את השירות לאזרחים.

אברהם רביץ: למשל, נגיד שישנה עיר רחוקה, ואין שם שום סוכנות אחרת, יש סוכנות אחת.

שלום שמחון: זה כבר מטופל, הוא יודע את זה.

בנימין כהן: ב-29 בפברואר מסתיים החוזה שלנו.

שלום שמחון: אם אני אחוש, בתוך שבוע ימים, שאכן המשא ומתן הזה מתקדם בתום לב, ושיש אכן עניין להביא אותו לידי סיום, חבר הכנסת טל הציע וקבלתי, שאנחנו נקבל החלטה בישיבה הבאה.

שלום שמחון: אם אנחנו נתרשם שזה רק עניין של הפינות אני אפנה אליהם, אבל אין לי על מה לפנות כרגע.

שלום שמחון: על מה אני אפנה, שייתן עוד חודש ולא קבלתי דבר תמורת העניין?

אשר ברעם: אין בעיה, אנחנו לא מבקשים כלום, שלא ייתן.

אשר ברעם: עוד שבוע ייסגרו הסוכנויות.

אלי אפללו: אתם מאיימים עלינו?

אשר ברעם: אנחנו לא מאיימים, אני רק מביא לתשומת לב, שלפי מכתב שניתן לי, ב-1 במרץ אין לי סוכנות.

שלום שמחון: אבל אמרתי שאם אני אתרשם במהלך הימין הקרובים שאכן יש כוונה להתקדם במשא ומתן, אעשה פנייה, אבל אין לי על מה לפנות כרגע.

מל פולישוק-בלוך: סליחה, שבוע מהיום?

יוסי שלי: אדוני, אנחנו נביא את הנתונים מחר, הם יגיבו על זה מחרתיים – גמרנו את העבודה.

שלום שמחון: בסדר.

שלום שמחון: אני מבקש את המכתב של רשות הדואר עד מחר, ומכם אני מבקש מחרתיים.

עזר פינטו: ניהלתי את המשא ומתן תקופה, אני אומר לכם, זו שיטה.

עזר פינטו: אנחנו מדברים אתם מיוני 2003, עוד חודש ועוד חודש.

מל פולישוק-בלוך: אין חודש, יש שלושה ימים.

שלום שמחון: תודה רבה, הישבה נעולה.