הוועדה המשותפת לתקציב הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 7, 2004-02-25 15:00

רוני בר-און: אני פותח את הישיבה.

רוני בר-און: אבי לוי הסביר לי שהתקציב המוצע שמופיע בתקציב 2004 הוא תקציב שקוצץ פעם ראשונה אחרי שיחת הכנה שלי עם יושב-ראש הכנסת, עם המזכיר ועם חשב הכנסת בלשכה.

רוני בר-און: שם חתכתי מה שיכולתי לחתוך בבשר החי, ומה שאתם רואים זה תקציב מוצע.

רוני בר-און: מה שאתם רואים כתקציב מאושר ל-2004 זה אותו דבר, כי אנחנו עשינו פה מה שעשינו בתקציב וקיצצנו פה וקיצצנו שם, ואז קרה מה שקרה ואנחנו בסוף היום קיבלנו החלטה שבכל אופן אנחנו מאשרים את התקציב המוצע.

רוני בר-און: לכן משתי ההשוואות האלה לא ניבנה, אבל בואו נראה ממה כן.

רוני בר-און: מה קורה לגבי מרכיב שכר חברי הכנסת?

אבי לוי: כאן אין עודפים.

רוני בר-און: למה אין עודפים?

אבי לוי: לא ביקשנו עודפים.

רוני בר-און: זה חוזר לאוצר?

אבי לוי: יש כ-23 מיליון שקל, שככל הנראה יחזרו לאוצר.

רוני בר-און: מזה שכר חברי הכנסת כמיליון וחצי.

רוני בר-און: מה לגבי תנאי חברי הכנסת?

אבי לוי: בתוכנית הזאת נעבור לקשר לציבור חברי כנסת.

אבי לוי: שם אנחנו מבקשים מיליון ו-650,000 שקל.

אבי לוי: במקום שמדובר בהתחייבות, במקרה זה לפי החלטת ועדת הכנסת, חבר כנסת רשאי להעביר יתרות תקציב משנה לשנה - -

רוני בר-און: זה מכסה את הסכום הזה?

אבי לוי: כן.

אבי לוי: בצד כתבתי "התחייבות", כלומר אלה אותן התחייבויות שאמרתי שהן בסדר גודל של 40 מיליון שקל.

אבי לוי: רכב לחברי הכנסת - 430 אלף שקל.

אבי לוי: אלה תשלומים של סוף שנת 2003 שלא בוצעו.

אבי לוי: כמובן לא משלמים מראש, אלא בדיעבד.

אבי לוי: אבטחה ומיגון – כאן יש לנו סדר גודל של כשני מיליון ו-100,000 שקל התחייבות, כפי שאתם רואים מיתרת ההתחייבויות.

אבי לוי: מכיוון שאנחנו צופים, לפי קצב ההוצאה, שיידרשו לנו עוד כ-400,000, הכנסנו שני מיליון שקל וחצי.

אבי לוי: אחרי "שירותים מקצועיים", בתקנה של ה-מ.מ.מ מדובר על מיליון ו-600,000 שקל.

רוני בר-און: איך אתם ביצעתם חישוב עלות ממוצעת למשרה לפי 10,000 ₪ למשרה, כשהממוצע הנכון הוא 14,000 ₪ למשרה?

אבי לוי: זה נובע מזה שנלקח ממוצע כללי ולא הממוצע של היחידה.

רוני בר-און: אני מבין שלקחתם את הממוצע של כלל המשתכרים בכנסת ולא הלכתם למחלקה הזאת, שהיא מחלקה משודרגת מבחינת כוח-האדם.

אבי לוי: נכון, העברנו אותם לתקצוב בנפרד.

רוני בר-און: אנחנו ב"שירותים מקצועיים" – אינטרנט ודואר אלקטרוני, 300,000 שקל.

אבי לוי: זאת יתרת התחייבויות.

אבי לוי: בשורה האחרונה מדובר על שידורים ישירים מהכנסת.

אבי לוי: לכאן מתייחסת הערה מספר 2 בטקסט הכתוב.

רוני בר-און: מתי התנהלו הדיונים על הצעת החוק כשדיברנו על 12 עד 15 מיליון שקל?

רוני בר-און: לפי דעתי, לפני התקציב.

רוני בר-און: אז למה אתה כותב שהתקציב נערך לפי 12 מיליון שקל לשנה, ופתאום נודע לך בדיוני ועדת הכנסת שהתקציב בין 12 ל-15 מיליון שקל ולכן אתה מתקן?

אבי לוי: לא נכחתי בדיונים של ועדת הכנסת על החוק, אבל תמיד בראשי היה מה שניתן ממש בפעם הראשונה - -

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: המספר 12 מיליון שקל ריחף באוויר.

רוני בר-און: אז למה אתה מוכרח כבר היום לקבל את זה?

אבי לוי: אם אנחנו עושים התקשרות ועולים לאוויר בשני במאי, מדובר בשמונה חודשים לפי החלק היחסי של 15 מיליון.

רוני בר-און: אתה כבר רוצה לקחת את זה לפי האמצע בין 12 ל-15 מיליון שקל?

אבי לוי: זה לא בדיוק אמצע.

רוני בר-און: האמצע בין 12 ל-15 מיליון שקל הוא בדיוק מיליון וחצי שקל.

רוני בר-און: זה גם מה שאתה כותב בהערה מספר שתיים.

אבי לוי: נכון לעכשיו, קודם כל לערוץ הראשון - -

רוני בר-און: אני אפסיק לקבל את המכתבים המעליבים האלה, שבהם נכתב שאתם לא משלמים להם כסף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו נקיים דיון עם סמנכ"ל הכספים שלהם.

קריאה: יש זכיין?

רוני בר-און: הם רוצים להכריז על זכיין ביום שני, ולכן אנחנו מתנהלים ב"נוהל קרב חפוז".

רוני בר-און: האם לא כדאי שנגרום לך לפחות בתקציב ללכת לפי ה-12 מיליון, ואם לא תעמוד בזה אחר כך תבוא עם התוספת?

רוני בר-און: אני מבין שאתה מלכתחילה רוצה את הסכום הזה.

אבי לוי: זה מה שפורסם ונאמר למציעים השונים.

רוני בר-און: "בין 12 ל-15 מיליון ₪ לשנה" עדיין יכול להיות 12 מיליון שקל.

רוני בר-און: גם אתה בתקציב של 2003, לא רק שעמדת ביעדי התקציב, אלא עוד החזרת כסף הביתה.

אבי לוי: אבל כאן פנו למציעים ואמרו להם שהתקציב הוא 15 מיליון לשנה כולל מע"מ.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: התחרות היא לא על הכסף, אלא אומרת "את זה אתם מקבלים - מה אתם תתנו לנו?".

רוני בר-און: אז כבר נתתם 15 מיליון שקל?

רוני בר-און: באתם הנה ואמרתם שהסכום יהיה בין 12 ל-15, וישר בחוץ "נהייתם עשירים"?

רוני בר-און: בפעם הבאה ניקח את הקו התחתון כקו עליון.

חיים אורון: אני לא הייתי בדיונים האלה.

חיים אורון: האם הייתם מודעים לכך שזאת הכפלת התקציב משנה שעברה?

רוני בר-און: זה לא.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אתה מקבל שש יממות לעומת השידורים האלה.

רוני בר-און: אתה מקבל יותר.

רוני בר-און: אם הם ימלאו את הסחורה, כמו שאני מצפה שימלאו, מבחינה כלכלית זאת עסקה טובה.

רוני בר-און: בהערה מס' 2 אתה מדבר על תוספת של 1.6 מיליון שקל, ואתה מפרט שמיליון וחצי שקל הולך למימון השידורים.

רוני בר-און: מה זה ה-100,000 שקל?

אבי לוי: יש לנו יועצים בתחום הזה שמסייעים לנו בתהליך ההקמה.

רוני בר-און: מי הם היועצים?

אבי לוי: מדובר על "מאסטרפלאן".

רוני בר-און: זה שם יפה, אבל מה השמות מאחורי "מאסטרפלאן"?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: צבי פרידמן (שישקו) (קשר בראל).

אבי לוי: יש להם גם יועצים, למשל להקמת האולפן.

רוני בר-און: איך הם נבחרו?

רוני בר-און: במכרז?

אבי לוי: בהליך מעין מכרזי.

אבי לוי: זה נקרא הליך של בדיקת הצעות הבאות בחשבון, תקנה 5.

רוני בר-און: כמה הצעות היו?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: פנינו לארבעה, באו שניים, ואחד ירד לחלוטין כלומר נשארנו עם אחד.

רוני בר-און: זאת אומרת שבפרזנטציה היה רק אחד, ותהליך הבחירה היה אחד מאחד.

רוני בר-און: דין פרוטה כדין מאה, אבל שמעתם את השאלות.

רוני בר-און: אני מבין ששילמתם להם כבר ושההתחייבות הזאת כבר קיימת.

אבי לוי: היא לא שולמה כולה.

רוני בר-און: האם לא היה מישהו שמוכן לייעץ בדבר כזה יוקרתי לכנסת ללא תשלום?

אבי לוי: אני חושב שהכנסת לא נוהגת לקבל כך.

רוני בר-און: איך התשלום?

רוני בר-און: לפי שעות?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היו שני תהליכים לבחירת יועצים.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אחד – לצורך הקמת מרכז מבקרים, והשני – לצורך שידורי הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: עם מרכז מבקרים יצאנו עם מועמד אחד, אבל לשידורי הטלוויזיה היו חמישה או שישה שראיינו אותם.

רוני בר-און: וגם שם היה FIXED PRICE?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: שם אמרנו שזה יחול לפי מחירי שעה - -

רוני בר-און: היתה הצעה שהיא נמוכה ב-50% מההצעה של שישקו ובראל?

אבי לוי: נמוכה ב-50%?

אבי לוי: לא.

חיים אורון: זה סוג השאלות שיודעים עליהן בדרך כלל את התשובה מראש.

רוני בר-און: דווקא לא.

רוני בר-און: ובזה תפקידם של היועצים הסתיים?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הם מלווים אותנו.

רוני בר-און: זאת אומרת שזה יעלה יותר מ-100,000 שקל.

אבי לוי: זאת תוספת ל-100,000 שקל.

רוני בר-און: כמה תקציב היועצים – לא המפעיל?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הייעוץ לערוץ הכנסת 300,000 שקל לכל הפרויקט, כולל ליווי המכרז והבחירה.

רוני בר-און: איזה מכרז?

רוני בר-און: גם של המפעיל הקבוע או רק של המפעיל הזמני?

אבי לוי: של המפעיל הזמני.

רוני בר-און: כמה זמן הם מחויבים?

רוני בר-און: מה עלות שעה שלהם?

אריה האן: 30 חודש, לא?

אבי לוי: לא, זה המפעיל הזמני.

אבי לוי: היועץ אמור להיות עד שזה עולה לאוויר וזה רץ ומתייצב.

רוני בר-און: למה אתה צריך יועץ אחרי שבחרת מפעיל?

רוני בר-און: בא מפעיל – ערוץ 2, ערוץ 10, ערוץ אחד, JCS – כולם "פצצות".

רוני בר-און: בחרת כבר, הוא הציג פרזנטציה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הייעוץ הוא יותר מהרמה הטכנית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הייעוץ הוא גם בתחום השיווקי, קירוב הציבור לכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הפרמטרים הם שונים, הם לא רק טכניים.

רוני בר-און: אז למי הוא מייעץ?

רוני בר-און: לך הוא מייעץ או שהוא מייעץ ל-JCS?

אבי לוי: הוא מייעץ לכנסת.

אבי לוי: יושבים עם כל המציעים השונים, בודקים את התקציב שהם מציעים ורואים מה הם נותנים.

רוני בר-און: כמה העוגה פה של היועץ?

רוני בר-און: 350,000 או חצי מיליון שקל?

אבי לוי: הסך הכל של היועץ 400,000 שקל – 300,000 שקל במקור ועוד 100,000 שקל פה.

רוני בר-און: לכמה זמן?

רוני בר-און: אתה יכול "לחתוך" את זה בפחות?

רוני בר-און: האם תבזבז את הכסף וכשייגמר הכסף תגיד לו "תודה, אני יודע, אני לא צריך יועצים", או שבעוד חודש תגיד לו "תודה, הבנתי, אני הולך ברגל ואני לא מבזבז את ה-100,000 שקל האחרונים".

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אנחנו נעביר לך חומר מסודר לפי תקציב ולפי משימות.

רוני בר-און: אלה דברים שאנחנו לא יודעים.

רוני בר-און: הכל מחדשים לנו, ואנחנו יודעים רק בגלל שאנחנו "יושבים" על הקופה הרושמת.

רוני בר-און: אנחנו רוצים לדעת מה עושים בכסף.

חיים אורון: מה זה נציבות הדורות הבאים?

אבי לוי: כפי שאתם רואים, זה נותר מיתרת התחייבות של כ-208,000 שקל ואנחנו מבקשים את ה-200,000 שקל.

אבי לוי: זאת התחייבות משנה קודמת.

אבי לוי: זה מה שנקרא עודף מחויב.

רוני בר-און: הם צרכו את הסחורה, רק עוד לא שילמו.

אבי לוי: הערה מס' 3, קרן הכנסת – התקצוב המקורי היה שלושה וחצי מיליון.

אבי לוי: לפי הסיכום שהיה ליושב ראש הכנסת עם השופט לינדנשטראוס לגבי נושא קרן הכנסת, ארבעה מיליון שקל יהיו לעמותות, מליון שקל לנזקקים ושני מיליון לקרן הסטודנטים, סך הכל שבעה מיליון שקל, דהיינו אנחנו צריכים להביא עוד שלושה מיליון שקל וחצי.

רוני בר-און: כמה ניתן בשנה שעברה לעמותות?

אבי לוי: תסתכלו בסעיף שמסתיים ב-211.

רוני בר-און: הוצאתם שישה מיליון ונתתם 2.8 מיליון שקל.

רוני בר-און: למה אתם מבקשים עכשיו שבעה מיליון שקל?

רוני בר-און: כדי שעוד פעם תתנו שלושה מיליון שקל?

אבי לוי: 2.8 מיליון שקל ועוד מיליון וחצי שקל, כפי שמופיע שתי שורות מעל.

רוני בר-און: אז למה הכפלתם את זה?

רוני בר-און: מאיפה פתאום הרווחה נפלה עליכם?

אבי לוי: כפי שאמרתי קודם, היה דיון של יושב-ראש הכנסת עם יושב-ראש הוועדה, השופט לינדנשטראוס, וזה היה הסיכום.

רוני בר-און: כמה נשאר לכם משנה שעברה?

אבי לוי: בקרן עצמה, כפי שאתה רואה, נשארה יתרת תקציב של שלושה מיליון ו-100,000 שקל.

רוני בר-און: אז מאיפה נביא את העודף?

אבי לוי: מתוך העודף שישנו בתוכנית הזאת שנקראת קשרי חוץ, טקסים וקרנות.

רוני בר-און: אין לך עודף, יש לך יתרת תקציב 3.3 מיליון שקל.

אבי לוי: בתקנה הזאת יש יתרה של 3.3 מיליון שקל.

רוני בר-און: ממה אתה רוצה להביא את זה?

רוני בר-און: מתקציב פעולות?

אבי לוי: החוק אומר שניתן להעביר מתוכנית לתוכנית, ובלבד שאתה לא מעביר יותר ממה שיש לך בתוכנית עצמה, לא בתקנה.

רוני בר-און: אבל אתם אומרים שזאת צדקה.

רוני בר-און: מה אני אגיד לך...

חיים אורון: הם אומרים "אנחנו רוצים מהסכום של 3,315,000 שקל להעביר 3,136,000 שקל".

רוני בר-און: לא מתוך הסכום הזה, יותר ממה שנשאר בסעיף התקציבי.

רוני בר-און: זאת כבר התחייבות שניתנה וזאת באמת CHARITY.

רוני בר-און: באמרכלות אתה מבקש להעביר הרבה.

רוני בר-און: באמרכלות נשארה לך "חבילה" יפה של כ-9.7 מיליון שקלים, אבל אתה רוצה להעביר כמעט 15 מיליון.

אבי לוי: יש עוד 4.9 מיליון שקל, שזאת יתרת התחייבויות.

רוני בר-און: נשאר לך ריאלי בעצם רק חמישה מיליון שקל.

אבי לוי: 5 ועוד 9.7 מיליון שקל.

רוני בר-און: היו לך 38 מיליון שקל, הוצאת 23.5 מיליון שקל.

חיים אורון: יש עוד 5 מיליון שקל יתרת התחייבויות.

אבי לוי: זה מחויב, והסכום של 9.7 מיליון שקל זאת יתרה לא מחויבת.

רוני בר-און: ואתה רוצה להעביר 14.5 שקל, אבל מאיפה אתה מביא את החמישה מיליון שקל?

אבי לוי: אם אני מחבר את ה-9.7 מיליון שקל פלוס 4.9 מיליון שקל - -

רוני בר-און: עשית את זה כבר פעם אחת, אי אפשר לעשות את זה פעמיים.

רוני בר-און: הוצאת בביצוע 23.5 מיליון שקל, יתרת ההתחייבויות שלך חמישה מיליון שקל, ביצוע פלוס התחייבויות 28.5 מיליון שקל, יתרת תקציב היא 9.7 מיליון שקל.

רוני בר-און: אתה מבקש העברה של 14,685,000 שקל.

אבי לוי: זה בדיוק מה שיש לי, כי מה שיש לי זה שני סכומים: 4.9 מיליון שקל בסכום המחויב פלוס 9.7 מיליון שקל.

רוני בר-און: למה אתה צריך את הכסף?

אבי לוי: הסכום של שבעה מיליון שקל, שזה הסכום הכי משמעותי, נועד לצורך רכישת ציוד.

רוני בר-און: למה כתבת בהערה מס' 4 "מתוך 7.3 מיליון ₪"?

רוני בר-און: מאיפה הבאת את הסכום הזה?

אבי לוי: זה הסכום שאנחנו מבקשים להעביר.

רוני בר-און: לא, אתה מבקש להעביר 14,685,000 שקל, כך רשום.

אבי לוי: לא, אני מדבר עכשיו על ציוד משקי.

רוני בר-און: אתה אומר ששבעה מיליון שקל מיועדים לרכישת ציוד אולפנים וצילום לערוץ הכנסת.

רוני בר-און: האם זה לא כלול במחיר של הזכיינות?

אבי לוי: זה למעשה מחיר ההקמה.

אבי לוי: אגב, זה ציוד שישמש אותנו גם אחרי.

רוני בר-און: אני מתאר לעצמי שאתה לא תחזיר אותו.

רוני בר-און: כשתמחרנו בחוק שידורי ערוץ הכנסת, אמרנו שזה יהיה בין 12 ל-15 מיליון שקל - האם לא אמרנו שהם יבואו עם הציוד?

אבי לוי: הם באים עם ציוד שהם לוקחים אותו.

אבי לוי: יש ציוד שהם באים אתו ויש ציוד שאנחנו רוכשים.

אבי לוי: כל הציוד שהכנסת אמורה לרכוש זה ציוד שניתן להעבירו לשימוש הלאה.

רוני בר-און: איזה ציוד זה?

רוני בר-און: אתה לוקח את JCS, את ערוץ 2, כמו שבערוץ אחד אתה לא קנית ציוד ולא שאלטר אחד.

רוני בר-און: שמתם להם חיבור לחשמל, והם הביאו את המצלמה, את החצובות, את המטריות, את הפרוג'קטורים.

רוני בר-און: הדבר החדש זה שהם באים בלי מצלמות?

אבי לוי: כאן זה נעשה במתכונת שונה לחלוטין.

אבי לוי: כיוון שנאמר שלא ברור אם הזכיין ימשיך והוא מוגדר כגוף המשדר הזמני, אפשר שיבוא מישהו אחר במקומו, ואז אי אפשר להעלות על הדעת שהוא ירכוש ציוד לתקופה של 30 חודש.

רוני בר-און: אתה אמרת לו לרכוש ציוד?

רוני בר-און: והם באים רק בגלל שיש להם רק ארבע מצלמות באולפנים, או בגלל שיש להם 40 מצלמות ומתוכן יביאו ארבע מצלמות לכנסת?

אבי לוי: יש להם גם ציוד שלהם שהשתמשו בו, ניידות שידור למשל.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אבל אולפן אתה מקים להם.

רוני בר-און: קראתי כבר כמה עולה אולפן.

רוני בר-און: אולפן עולה רק מיליון שקל, ולגבי אולפן אני מבין, אבל אתה אמרת לי שהתוכנית הכלכלית שלך היא להביא הנה ערוץ לכנסת, להביא צלמים, אורחים, שדרים, מצלמות, חצובות, פרוג'קטורים, כבלים וכו', וכל זה עולה בין 12 ל-15 מיליון שקל.

רוני בר-און: עכשיו אתה אומר לי "רגע, בין 12 ל-15 מיליון שקל עולה כל מה ש"מאחורי הכלים", ועכשיו אני מבקש ממך עוד 50% על התקציב הזה כדי להביא גם כלים", אז מה עשינו?

אבי לוי: זאת הוצאה חד-פעמית.

רוני בר-און: עכשיו יגיד לך חבר הכנסת אורון, שזה לא כמעט פי שניים ממה שעלה ערוץ אחד, אלא זה כמעט פי שלוש או פי ארבע ממה שעלה ערוץ אחד.

רוני בר-און: גם אם זאת הוצאה חד-פעמית בשלוש שנים, עם הפחת ועם המודרניזציה, אם זה יהיה שווה לך אחר כך חצי מהכסף, עשית הרבה.

חיים אורון: זה אומר שגם בעתיד אתה תמשיך להחזיק פה אולפן.

רוני בר-און: אני מקבל את עניין האולפן, כי אולפן זה קירות ובידוד, ואני מדבר על ציוד אולפן מבחינת חומרי השקטה, פרוז'קטורים באולפן.

רוני בר-און: אני מדבר על המצלמות שאנחנו רואים בוועדות ובבמה.

רוני בר-און: אני לא הבנתי מחוק שידורי הטלוויזיה שאנחנו קונים גם ציוד.

חיים אורון: אני לא הבנתי דבר, כי אני מודה שלא למדתי את החוק.

אבי לוי: זאת בכלל לא בנייה, זה רק ציוד.

רוני בר-און: אבי, זאת מבחינתי אופרה שונה.

רוני בר-און: כשאנחנו העברנו את חוק ערוץ הכנסת, כשאמרנו שזה יעלה בין 12 ל-15 מיליון, אמרנו דבר לא נכון.

חיים אורון: לא רק זה, לפי המודל הזה, יהיה פה ויכוח קבוע.

חיים אורון: נניח שברגע מסוים יגידו שצריך עוד מצלמה...

חיים אורון: כשלא ברור שהמפעיל בא עם הציוד שלו, זה סיפור שלא ייגמר אף פעם.

רוני בר-און: זה כמו שמועצה אזורית לוקחת חברת הסעות וחברת ההסעות מבקשת מהמועצה שתביא את האוטובוסים.

רוני בר-און: אחרי יומיים החברה יכולה לומר למועצה שיש לה קו ארוך מדי ולבקש עוד שני אוטובוסים ועוד ארבעה נהגים.

רוני בר-און: זה בור בלי תחתית.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: יש ראש צוות היגוי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: אני חושב שהוא צריך לבוא לפה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא צריך לתת את כל ההסברים לגבי מערך היחסים מול הזכיינים.

אבי לוי: הוכנה רשימה מדויקת מה הם צריכים לקנות בדיוק.

רוני בר-און: אתה יורד אתי עכשיו לרזולוציה של רשימות, ורשימות כרגע לא מעניינות אותי.

רוני בר-און: אותי מעניין הקונספט.

רוני בר-און: אתה אמרת שזה יעלה לי 12 עד 15 מיליון שקל.

רוני בר-און: הלכתי לישון בלילה, ולמחרת בבוקר מדובר בסכום של 22 מיליון.

רוני בר-און: אם היית מבקש 10% יותר, הייתי אומר שישבו וכתבו את ההסכם ולא ראו או לא שמעו, אבל אתה מבקש 50% יותר על הסכום הגבוה, על השוליים הגבוהים של התקציב שביקשת.

אבי לוי: כמובן מחולק לאורך כל הציוד הזה.

רוני בר-און: אתה מבקש כמעט שני שליש על השוליים הנמוכים.

חיים אורון: אין טעם שאנחנו נעסוק בזה, אבל אני מבין שזה היה הבסיס למכרז, שהחומה הסינית בין זה לזה תהיה ברורה, כי יש פה גוף ציבורי שכל הזמן יביא כסף לפרוג'קטור, למצלמה, לכיסא וכו', ומה תגיד, שלא משדרים?

חיים אורון: אלא אם כן יש הסכם מאוד ברור.

רוני בר-און: אתה מבין שאתה גם נותן לו מילוט מההסכם, אם זה לא ימצא חן בעיניו והוא יפסיד כסף.

אבי לוי: יש הסכם מפורט שהוא צריך לתחזק את הציוד של הכנסת.

חיים אורון: הוא מתחזק את הציוד של הכנסת?

אבי לוי: כן.

רוני בר-און: מאיפה בא המודל הזה?

אבי לוי: אגב, זה מודל שעובד למשל עם חברת OUTSOURCING שמתחזקת את נושא המחשבים בכנסת.

אבי לוי: אנחנו רוכשים את הציוד ומעמידים אותו לרשותם, והם הופכים להיות צד שלישי בחוזה שלנו מול המספק של הציוד והם הגורם המקצועי מול המתחזק.

רוני בר-און: בדוגמה שאתה נותן לי מוטת השליטה שלו הרבה יותר קטנה ממוטת השליטה של הזכיין של הטלוויזיה בך.

רוני בר-און: הוא לא אומר לך שהוא צריך עוד 40 מחשבים – למה?

רוני בר-און: כי הוא רוצה לתת אותם גם לעוזרים הפרלמנטרים, גם למנהלי יחידות, גם לעיתונאים וגם למנקים, אלא אתה קובע מי מקבל.

רוני בר-און: פה הוא יגיד לך שהוא לא יודע לתת מה שאתה רוצה.

אבי לוי: זה בדיוק מה שהוא צריך לומר עכשיו בשלב הזה – עם מה שאתה קונה לי, אני יודע לתת לך כך וכך, אלה התוכניות, המליאה, הוועדות.

רוני בר-און: נקווה.

רוני בר-און: אתה גם רואה את שיתוף הפעולה.

רוני בר-און: היום הבוקר תיאמתי עם כולם ואף אחד לא בא, היו פה שניים שהלכו ועכשיו אני צריך לקבל החלטות בעשרות מיליוני שקלים.

רוני בר-און: תעבור הלאה, אני לא מוכן לקבל החלטות כאלה, יש גבול.

רוני בר-און: אני אעשה את הכל בישיבה הבאה, אבל הוא לא יידע להתקשר ביום שני עם הזכיין, אין לו הסכם ביום שני.

רוני בר-און: יש גבול למה שאני מוכן לקחת על עצמי.

רוני בר-און: זה כנראה לא מספיק חשוב פה לכולם, ואני לא מוכן לעמוד במבחן הזה.

רוני בר-און: מה זה סריקה אופטית ארכיון?

רוני בר-און: הוספת 950,000 שקל, לא ביצעת בכלל, אז למה אתה מעביר?

אבי לוי: כי מתכוונים לבצע את זה השנה.

רוני בר-און: ולא תקצבת ב-2004 סריקה אופטית?

אבי לוי: שום דבר.

רוני בר-און: אז אתה ילד טוב ומגיע לך...

רוני בר-און: מיליון שקל לאיתור נדל"ן נספי השואה.

רוני בר-און: תקצבת ולא לקחת, אתה מעביר, ולדעתי זה בסדר.

רוני בר-און: ציוד ביטחוני – תקצבת והוצאת חצי.

אבי לוי: נותרו התחייבויות כפי שאתה רואה – 550,000 שקל וציוד ביטחוני 779,000 שקל.

אבי לוי: באחזקת מערכות מחשב היתה התחייבות גבוהה יותר.

אבי לוי: אנחנו מבקשים רק 6.3 מיליון שקל.

רוני בר-און: לגבי הערה מס' 8, מה זה השתתפות בפרויקט המרכבה?

אבי לוי: הממשלה נערכה והתחילה פרויקט שנקרא "פרויקט המרכבה", שבו היא עושה למעשה מהפכה בכל הפעילות הפיננסית, המשקית וגם כל נושא התקשורת שלה לאזרח, שבמידה מסוימת – לא בדיוק כמו שלממשלה - זה נוגע לנו.

אבי לוי: מה שנוגע לנו זה מערכת משולבת של בנא"ם, מערכת הכספים ומערכת משאבי אנוש.

אבי לוי: נכון לעכשיו, לכל יחידה כזאת בכנסת יש מערכת ממוחשבת שלה.

אבי לוי: המרכבה זה פרויקט ממוחשב, שאמור לנהל את המערכות, כפי שאמרתי גם את המערכת הפיננסית שלנו ושל כל השירות הציבורי מול האוצר ושקשורה לאוצר.

אבי לוי: היום יש מערכת שנקראת בוחן, והמרכבה תחליפה, אבל החידוש הוא שהיא תהיה מקושרת למערכת משאבי אנוש של הכנסת.

רוני בר-און: אז למה לא תקצבת את זה ב-2004?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כי התלבטנו אם להיכנס לזה או לא.

אבי לוי: אנחנו לא ידענו, למעשה, באיזו מידה אנחנו אמורים – אם בכלל – להצטרף.

אבי לוי: היה דיון אצל יושב-ראש הכנסת עם ראשי האוצר.

אבי לוי: הם הציגו במצגת את הפרויקט, נכחו כל הגורמים.

רוני בר-און: זה עולה 700,000 שקל בשנה?

אבי לוי: יכול מאוד להיות שזה יעלה הרבה פחות.

אבי לוי: אנחנו עוד לא עיבדנו איתם את כל הדברים.

רוני בר-און: מה היו שני הטעמים הראשיים להצטרף ושני הטעמים הראשיים שלא להצטרף?

אבי לוי: אחד הטיעונים שאמר שאולי הכנסת לא צריכה להצטרף היה שמא המערכת הזאת פוגעת בעצמאות הכנסת.

אבי לוי: נכון לעכשיו, וגם ממה שהבנו לפחות, יש במערכת הזאת אפשרות להמשיך לשמור על המערכת העצמאית של הכנסת.

רוני בר-און: מה זה נותן לך?

רוני בר-און: האם כך תעבוד יותר טוב ויותר מדויק?

אבי לוי: בוודאי, זה ייעל את המערכת.

אבי לוי: קודם כל, בנושא הפיננסי אין לנו ברירה, כי אנחנו קשורים לאוצר.

רוני בר-און: תחסוך בשנה הבאה כסף?

רוני בר-און: האם בשנת 2005 תוכל להגיד לי שהעפת חמישה פקידים כי שילמת עבור המרכבה?

אבי לוי: איך אומרים אנשי המקצוע בתחום המחשוב?

אבי לוי: עוד לא ראיתי שהמחשב חסך אנשים, אבל הוא ייעל עבודה.

רוני בר-און: מישהו יכול להגיד לי מה זה נותן לנו?

רוני בר-און: איך החיים שלנו ישתנו – לא שלי, שלך, של דוד לב, של אריה האן, של יושב-ראש הכנסת?

אבי לוי: המערכת הזאת תהיה מיועלת, כי ברגע שמוציאים הזמנה ממחלקת הבנא"ם לדוגמה, ישר זה ינגוס מהתקציב שנמצא אצלי, אני אראה את זה במחשב, לא יצטרכו ניירת, לא יצטרכו להריץ כל מיני אנשים ולבדוק האם חתמו או לא.

רוני בר-און: אתה לא יודע לעשות את זה בעלות של פחות מ-700,000 שקל בשנה בלי להיות מחובר לזה?

אריה האן: זה לא 700,000 שקל לשנה.

אבי לוי: זה יכול מאוד להיות פחות.

אריה האן: זה יהיה פחות.

אבי לוי: אנשי האוצר אמרו שהם אפילו תקצבו גם אותנו אצלם.

רוני בר-און: החלטתם שאתם צריכים את ה"צעצוע" הזה, תקבלו את ה"צעצוע" הזה, רק שתדעו כמה הוא עולה.

אבי לוי: למשל בנושא הרכש המרכזי, האוצר עורך מכרזים מרכזיים בכל מיני נושאים.

אבי לוי: אתה רואה את זה במערכת הממוחשבת, אתה רק בוחר את המוצר וזוכה ואתה לא עושה הליך.

אבי לוי: היום אני עושה הליך בעצמי, אני מוציא מכרז, אני מפרסם ומריץ אנשים.

רוני בר-און: אני הייתי בודק אם אתה לא מקבל מחירים יותר טובים.

רוני בר-און: פה אני סומך עליך, שם אני לא סומך על מנהלי הבנא"ם.

רוני בר-און: את השולחן הזה אתה קונה לבד יותר זול ממה שקונים אותו בבניין הרכש הממשלתי.

אבי לוי: אנחנו לא הולכים באופן עיוור על מכרז מרכזי, וזה היתרון של הכנסת.

רוני בר-און: אני לא יודע להתערב בזה יותר ממה שהתערבתי.

רוני בר-און: אם שקלתם את כל הדברים האלה והחלטתם, תהיו בריאים.

רוני בר-און: מה לגבי תוספת מבנה?

רוני בר-און: האם זה קשור לקצב התקדמות בנייה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: זה הכסף שמעבר לפרויקט.

אבי לוי: לגבי החלק היחסי שאנחנו משלמים כל שנה עבור החניון, אנחנו צריכים לשלם אחד חלקי 25 מעלות החניון.

רוני בר-און: לא ידעת את זה כשהגשת את תקציב 2004?

אבי לוי: ידעתי, זו התחייבות.

אבי לוי: אני מעביר התחייבות מחויבת.

רוני בר-און: למה לא תקצבת את זה ב-2004?

אבי לוי: כי היו לי עודפים שתכננתי לשלם ולא שילמתי.

חיים אורון: אבי, אני מבין שכל הנושא שאתם דנים בו הוא שימוש של עודפים שנוצרו ב-2003 ואופן השימוש בם.

אבי לוי: בגדול, יש 55.6 מיליון שקל, מתוכם כ-40 מיליון זה עודף מחויב, ועוד הסכומים הנוספים שקודם סקרנו, כמו: נושא ערוץ הכנסת, נדל"ן נספי השואה מיליון שקל.

חיים אורון: ה-39 מיליון שקל האלה הם במחויבים?

אבי לוי: קרוב ל-40 מיליון שקל מחויבים.

אבי לוי: כפי שאתה רואה, 42 מיליון שקל מחויבים, וביקשתי פחות מזה.

חיים אורון: ה-19 מיליון שקל זה בתוך ה-42 מיליון שקל, כשזה רק עניין טכני שהיו לך עודפים שם ואתה מעביר אותם עכשיו.

אבי לוי: בשיטת המרכבה עוברים לשיטת התקציב המצטבר, לא תקציב מזומן.

אבי לוי: אם נניח קיבלת אישור ל-400,000 שקל וניצלת רק 250,000 שקל, זה יעבור אוטומטית ואפילו לא יבקש את העודף.

אבי לוי: היום אני לא יכול לעשות את זה כי זה תקציב מזומן.

אבי לוי: מה שהוצאתי ב-2003 עד ה-31 בדצמבר זה מה שנרשם בספרים.

אבי לוי: אם נותר לי תשלום כלשהו, אני חייב לבוא לוועדה לפי החוק ולבקש את האישור, כפי שעושים באוצר.

חיים אורון: ה-19 מיליון שקל הם בעצם עודפים מחויבים.

אבי לוי: נכון.

רוני בר-און: בוא נעבור הערה הערה.

רוני בר-און: הערה מס' 1, מ.מ.מ – הם עשו חישוב עלות ממוצעת למשרה לפי כלל המשתכרים בכנסת, כאשר המ.מ.מ היא יחידה שהמחירים שם לשכר העסקה הם יותר גבוהים בגלל ההשכלה של האנשים.

רוני בר-און: תרשום לפניך שזה אושר.

רוני בר-און: לגבי שידורים מהכנסת, הוא הציע לנו בתקציב בין 12 ל-15 מיליון שקל, והיום הוא מבקש מיליון שקל וחצי נוספים, כי בתקציב 2004 הוא תקצב את זה 12 מיליון שקל והוא רוצה להגיע לאמצע בין 12 ל-15 מיליון שקל, ועוד 100,000 שקל ייעוץ מיוחד להקמת הערוץ.

רוני בר-און: גם את זה נאשר.

חיים אורון: אבל זה תקציב שנתי, אז בפועל השנה מה תוציא?

אבי לוי: אני אוציא עבור שמונה חודשים לפי 15 מיליון שקל לשנה שזה 10 מיליון שקל, כלומר שני שליש.

אבי לוי: אני אוציא גם את מה שאשלם לערוץ 33.

חיים אורון: אז כמה סך הכל תהיה ההוצאה על טלוויזיה השנה?

רוני בר-און: היא תגיע בערך ל-15 מיליון שקל.

חיים אורון: מדובר בחמישה חודשים לפי שישה מיליון שקל בשנה.

רוני בר-און: לא חמישה חודשים, שלושה חודשים.

רוני בר-און: באפריל הם לא משדרים כי אנחנו לא פה.

חיים אורון: השאלה איך התחשיב איתם.

רוני בר-און: למה אתה משלם להם עבור אפריל?

רוני בר-און: על מה?

רוני בר-און: על זה שהבניין סגור בפסח אתה צריך לשלם להם כסף?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: החשבון הוא שנתי.

אריה האן: אם יש ישיבה באמצע הפגרה?

רוני בר-און: בפגרה לא תהיה ישיבה, בערב פסח לא תהיה ישיבה.

רוני בר-און: אם תהיה ישיבה, אני מאשר לך לא לשדר.

חיים אורון: וזה קבע גם את גובה התקציב לשנה הבאה?

חיים אורון: כי בשנה הבאה ההסכם הוא לפי 15 מיליון שקל, היועצים ירדו והציוד נשאר.

חיים אורון: אבל תכניס לפה סעיף של תיקוני ציוד ותוספות, כך שאם זה ההסכם, זה מה שיהיה כל השנה.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נקבע איזשהו סכום קטן יותר.

חיים אורון: לא בטוח שזה מבנה נכון.

חיים אורון: צריך לראות אם אפשר לברוח ממנו.

חיים אורון: טוב, אתם עסקתם בזה.

רוני בר-און: אז תעיר את ההערות שלך, זה הזמן.

רוני בר-און: אתה רואה שעסקנו בזה, קיבלנו שמלה שלמה, עכשיו באים ואומרים שצריך להביא גם ז'קט וגם עוד זוג מכנסיים.

רוני בר-און: נלבש שמלה עם ז'קט ועם מכנסיים, לא ראית?

רוני בר-און: יש משהו שאתה רוצה להכפיף אותם אליו?

רוני בר-און: אני בשמחה אשמע.

חיים אורון: לא.

רוני בר-און: בעניין קרן הכנסת, אנחנו מאשרים את זה?

חיים אורון: אני מודה שאני לא בטוח שההתנפחות של הסעיף הזה היא בדיוק בראש שלי.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היה ויכוח עקרוני בזמנו.

רוני בר-און: אני לא מדבר על הוויכוח העקרוני, אלא על העובדה שאנחנו יושבים פה, ואתם אומרים שיושב ראש הכנסת התחייב לשופט לינדנשטראוס.

רוני בר-און: אנחנו לא יכולים להציג את יושב-ראש הכנסת כמי שלא מסוגל לבצע את ההתחייבויות שלו, אלא אנחנו רק מבקשים שבפעם הבאה או שלא יביאו את זה אלינו או שיביאו את זה אלינו בשלב שאנחנו יכולים להביע את דעתנו בחופשיות ולא נבוא עם ידיים קשורות.

אריה האן: אפשר להביא הנה את השופט.

רוני בר-און: אין לי בעיה שיושב-ראש הכנסת יופיע בפני השופט כבעל-הבית, אבל לפני שהוא מופיע כבעל-הבית שישאל את הבנקאי שלו מה יש לו ומה אין.

רוני בר-און: אני לא רוצה לקחת את הכבוד שמגיע ליושב ראש הכנסת, שהוא יסגור עם השופט מה שהוא רוצה, אבל שיגיד לנו.

חיים אורון: אני אומר מעבר לזה, שאני לא אוהב את ההתנפחות של המרכיב הזה.

רוני בר-און: אנחנו יושבים בוועדת האתיקה וקובעים את הקוד האתי.

רוני בר-און: אנחנו הולכים למנוע מחברי הכנסת לעשות כל מה שלא נוגע לתפקידם - לא יושב-ראש אגודת ידידות, לא יושב ראש הגרלת מגן דוד אדום, שום charity.

אריה האן: גם היום זה כך.

רוני בר-און: בטח שיכולים היום.

אריה האן: בעמותות בטח שלא וגם לא במועצות מנהלים.

רוני בר-און: בלי שכר ולא בעמותה, אבל אם מחר בא נציג מגן דוד אדום לחבר הכנסת אורון ומבקש שיעמוד בראש מפעל ההגרלה, היום הוא יכול לעשות זאת ואנחנו נקבע שלא.

חיים אורון: לא נכון.

רוני בר-און: היום אתה כן יכול.

רוני בר-און: תאמין לי שהיה פה אתמול ויכוח עם גדולי הדור שארך שעתיים.

רוני בר-און: סגן מזכיר הכנסת דוד לב: היום אתה יכול להיות יושב-ראש מגן דוד אדום?

רוני בר-און: יושב-ראש הוועד המנהל של הגרלת מגן דוד אדום.

אריה האן: בפרקטיקה יש היום חברים שהם בתפקידים מסוג זה?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לכן אין חברי כנסת בקרן, אלא רק שופט ואנשים שהם חיצוניים למערכת.

רוני בר-און: מה עושים לגבי ציוד משקי?

רוני בר-און: אנחנו מוכרחים לשמוע את העניין הזה, יכול להיות שהתוכנית היא טובה ושאני אשוכנע, אבל אני צריך בסיס, נכון חבר הכנסת אורון?

חיים אורון: כן.

רוני בר-און: אם הייתי יודע שזאת ההתנהלות, הייתי אומר בתקציב של ערוץ הכנסת שזה בין 12 ל-15 מיליון שקל תפעול שוטף ועוד שבעה וחצי מיליון לקניית ציוד.

רוני בר-און: אני אישרתי את החוק הזה ואת התקציב הזה לפני חודשיים.

רוני בר-און: התנהל על זה ויכוח במשך שלושה חודשים.

רוני בר-און: ביקשו להביא הערכת מ.מ.מ ובראל הביא הערכה.

רוני בר-און: זה אמר 100 מיליון שקל, זה אמר שני מיליון שקל.

רוני בר-און: יש לי אחריות ציבורית כלפי מה שאמרתי אז.

אבי לוי: אילו לא היינו בהליך בחירה של גוף משדר זמני - הלא באגף החדש מתוכננים אולפנים ותהליך של הצטיידות - לכאורה, חלק ניכר מהתקציב הזה היה בכלל בא מהאגף החדש.

אבי לוי: היות שמקדימים את זה וצריך להכין - -

רוני בר-און: לא ידעו לפני חודשיים שהאגף החדש לא יהיה מוכן?

רוני בר-און: לא ידעו לפני חודשיים שטלוויזיה מעבירים במצלמות?

רוני בר-און: זה משהו שהתעוררתם אתו אתמול בבוקר?

רוני בר-און: האם זה נהיה איזה צורך שאני ברגע האחרון צריך עכשיו לשנות את זה?

רוני בר-און: יש לי גם פרצוף ציבורי.

רוני בר-און: העברתי לכם את החוק הזה, ועכשיו יגידו שדובר על סכום בין 12 ל-15 מיליון שקל והנה הגענו ל-23 מיליון שקל.

אבי לוי: בכל זאת יש להבחין בין תפעול שוטף לבין ציוד.

חיים אורון: תקיימו על זה דיון.

אריה האן: צריך להביא לפה את כל הנתונים.

רוני בר-און: שיפוץ מבנים והתקנות זה גם משהו שאתה צריך להתחייב עליו ביום שני?

אבי לוי: זה דבר שצריכים להתחיל להריץ אותו עכשיו, אם רוצים בשני במאי להתחיל לעבוד.

רוני בר-און: אתה רוצה לאשר את זה, או גם להביא את זה במסגרת הערה מס' 4?

חיים אורון: לא, את זה תיתן להם.

רוני בר-און: בסדר.

רוני בר-און: סריקה אופטית – זה בסדר, איתור נדל"ן נספי השואה – זה בסדר, פרויקט מרכבה – זה בסדר.

רוני בר-און: מה לגבי בינוי האגף החדש – 19 מיליון שקל?

חיים אורון: אלה עודפים מחויבים, אין לך פה אופציה.

רוני בר-און: בסדר, תעביר.

רוני בר-און: מה לגבי העברת סכום הרשאה להתחייב?

אבי לוי: זה כבר הסעיף הבא בעצם.

רוני בר-און: זה לא כסף, זאת רק הרשאה.

רוני בר-און: זה בסדר, חבר הכנסת אורון?

חיים אורון: אין לך ברירה, אבל זה מאוד מתחבר לנושא שהיושב ראש העלה, אם החומה הסינית ברורה פה בין שני הסעיפים.

רוני בר-און: אם זה לא ברור, זה לא יעלה 15 מיליון שקל לשנה, אלא זה יעלה 23 מיליון שקל לשנה.

חיים אורון: השאלה אם מישהו הקפיד על זה והאם זה ברור להם.

חיים אורון: לא ברור לי בדיוק מה קונים בציוד, מצלמות?

אבי לוי: מצלמות וציוד אולפן, כאשר ציוד אולפן זה הכסף הגדול.

אבי לוי: מדובר פה ממש על הקמת אולפן טלוויזיה בכניסת חברי כנסת מצד ימין.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: כשאתה יוצא מהבניין ומסתכל ימינה, אתה רואה קיר גבס – באזור הזה יש מרחב של כ-150 מטר רבוע שלטווח ארוך מיועד ליחידת הפנים של משמר הכנסת.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: לתקופת 30 החודש, שם יוקם האולפן שעליו אנחנו מדברים, עד שיהיו האולפנים באגף החדש.

רוני בר-און: מה עם האולפן הקטן שקיים כאן?

רוני בר-און: הוא לא מספיק?

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: הוא קטן.

סגן מזכיר הכנסת דוד לב: נבנה דלת מעבר בין זה לבין מה שנבנה.

חיים אורון: זה מסוג ההוצאות שמתכננים שיעלה שמונה מיליון שקל, כשמקימים אותו זה נגמר ב-10 מיליון שקל, וכעבור חודשיים צריך עוד מיליון שקל.

חיים אורון: כל הזמן יכול להיות פה מצב כמו הדוגמה של ההסעות שהביא קודם יושב-ראש הישיבה.

רוני בר-און: אתה מוכרח לדעת איפה אתה עומד.

חיים אורון: אפילו מבחינתכם, ברגע זה אתם צריכים להגיד זה מה שיש ושלא תינתן תוספת תקציב.

רוני בר-און: סוג כזה של התקשרות זאת מחלבה קתולית, לא חתונה קתולית.

רוני בר-און: אתה לא נפרד מזה.

רוני בר-און: כל טענה שתהיה לך, יגידו לך שאם אתה רוצה לקבל את מה שביקשת, אתה צריך לתת 10 מיליון וכו'.

אבי לוי: לפי החוזה הוא לא יכול לעשות זאת בשום אופן.

רוני בר-און: מאה אחוז, כמו שאמרת, נשמע את מנהל הפרויקט, נראה את החוזים ונשמע את היועצת המשפטית.

רוני בר-און: שהיועצת המשפטית תיקח על זה אחריות ושתגיד לי שלא יהיו יותר תוספות תקציב, ואז אני מוכן לאשר מה שאתה רוצה, אבל זה על הראש שלה אחר כך.

רוני בר-און: אם יבואו לבקש כסף או שיתפוצץ החוזה בגלל כסף, נוריד את הראש שלה, ולא את הראש של חבר הכנסת אורון ושלי.

אבי לוי: מה למעשה אישרתם?

רוני בר-און: אישרנו הכל מלבד הסכום של 7.3 מיליון שקל.

רוני בר-און: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.