ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 157, 2004-02-18 09:00

שלום שמחון: מאחר ונושא העמלות עלה לסדר היום הציבורי גם בנושא מחקרו של פרופ' לב ארי, אנחנו מודעים לעובדה שמתקיימת בדיקה של המפקח על הבנקים ובימים האחרונים שמענו על כך שמתקיימת בדיקה גם של הבנקים עצמם באמצעות משרד רואי חשבון, חשבנו שיהיה נכון לדון בו דווקא בגלל העובדה שהנושא תופס את סדר היום הציבורי באופן נרחב.

שלום שמחון: הועדה קיימה מספר דיונים בשורה של נושאים שקשורים למערכת הבנקאית, אחד מהם הוא חוק נתוני אשראי שהושקע בו מאמץ רב מאוד גם בנסיון להבין את המערכת, גם בנסיון להבין את המערכת הבנקאית וגם בנסיון להגיע לאיזה שהם איזונים שיאפשרו את יציאת החוק לדרך והוא עומד להגיע לסיומו בימים הבאים.

שלום שמחון: הנושא השלישי שעליו קיימנו דיון הוא נושא עמלות הבנקים השונות.

שלום שמחון: יש שלוש נקודות עיקריות שמאוד מעסיקות אותנו, יכול להיות שיש נקודות נוספות שמעסיקות את הציבור הישראלי.

שלום שמחון: עמלת השורה, עלות העמלות בבנקים בישראל ביחס לבנקים בעולם והחלוקה בגביית העמלות בין משקי הבית למגזר העיסקי במדינת ישראל.

שלום שמחון: כמובן שיש נקודות נוספות, אני אומר רק מה כרגע מציק במיוחד.

שלום שמחון: אנחנו לא אהבנו את העובדה שהפניה של המפקח על הבנקים לבנקים להקפיא את העמלות לא נענתה בחיוב, או לפחות הפניה לבנק הפועלים שלא להעלות את עמלת השורה לא נענתה בחיוב.

שלום שמחון: הכוונה שלנו היא לנסות להגיע יחד איתכם להסכמה שכאשר תסתיים הבדיקה גם שלכם וגם של המפקח על הבנקים, יוקם צוות של הכנסת שישתתפו בו מרכז המחקר של הכנסת, הממונה על ההגבלים העיסקיים, נציגות של בנק ישראל כפי שיקבע המפקח על הבנקים ושל ועדת הכלכלה, שיבדוק ויסרוק את כל המחקרים השונים וינסה להניח שורה של המלצות שאם כתוצאה מהבדיקה הזאת תהיה בסופו של דבר שורה של נושאים שצריך לתקן אותם, אנחנו מעוניינים להגיע איתכם להבנה שנסכים מראש שבאותם שורת נושאים שיהיה ברור מעבר לכל ספק גם מהבדיקה שלכם וגם מהבדיקות האחרות, תסכימו לקבל אותם וליישם אותם.

שלום שמחון: האפשרויות האחרות העומדות הם בסופו של דבר שהדברים יהיו שקופים לציבור ושהציבור ידע אותם, שהציבור יוכל לראות אותם ושהם לא יהיו נסתרים מעיניו.

שלום שמחון: אני אומר את הדברים כיוון שזה סוג הדיון שיהיה פה, לא יהיה פה סוג דיון של נסיון לא להסביר לכם כמה אתם לא בסדר, אלא לנסות לבחון לעומק גם את עמדותיכם בנושא העמלות וגם את הנסיון שלנו להבין היכן הדברים עומדים ומה קורה במקומות אחרים בעולם וזה ברור שזה לא יוכל להסתיים בדיון הזה אבל הכוונה היא להגיע איתכם להסכמה שכל מסקנה שלא תהיה בסופו של דבר היא תיושם על ידכם ויכול להיות שאני לא מנסח את הדברים באופן בהיר אבל אני אשמח שתוך כדי הדיון אנחנו נגיע לניסוח מוסכם על כולנו שיהיה בהיר לחלוטין ושהציבור במדינת ישראל ידע אותו גם בעתיד.

דוד טל: בכל מה שקשור לריבית על אשראי למגזרים עיסקיים לבין ריבית על אשראי למשקי הבית שזה מגיע לפערים גדולים, זה לא יעלה על הדעת.

דוד טל: לדעתי משקי הבית מסבסדים את המגזר העיסקי ובמגזר העיסקי הסיכון הוא יותר גדול.

דוד טל: משקי הבית משלמים ריבית של ברוני הסמים בקולומביה ואילו המגזר העיסקי משלם רק 5-6% על הדבר הזה.

דוד טל: גם הפערים בעמלות בין משקי הבית לבין המגזר העסקי עומד על 1.4 מיליארד שקל.

דוד טל: אנחנו מגיעים ליותר משלושה מיליארד שקל, אלה פערים עצומים.

דוד טל: אני חושב שאת הדבר הזה צריך לשנות.

דוד טל: אני סבור שטוב שהבנקים ירוויחו, אבל מהמסמכים הפיננסיים.

דוד טל: ברגע שיש עיסקה, תטילו את כל העמלות שאתם רוצים על העיסקה הזאת, לגבי עמלות של משקי הבית, שהשיעור שלהם יהיה כעלות שלכם על עמלות כן יהיה העלות על משקי הבית ואז לפחות זה יגרום לאיזה שהוא איזון שמשקי הבית לא ישלמו כל כך הרבה עמלות במחירים גבוהים מאוד, לעומת זה מי שיעשה איזה שהיא עיסקה עליו אנחנו נטיל את זה אם הוא כל כך חשוב לכם ואני מניח שהוא חשוב לכם, אנחנו נטיל את זה עליו.

גליה מאור: אני אתחיל בזה שישנן הרבה מאוד עבודות שנעשו כבר בתחומים האלה, חלקם משקפות את העובדות כפי שהן וחלקן הן עובדות שלאחרונה נידונו בתקשורת ובמקומות אחרים ויש לנו הרבה מאוד הערות ביחס אליהם, אני מניחה שלא רק לנו אלא לכל מי שמבין בנושא הזה, הם נוגעות הן לתשתית העובדתית שלדעתנו נפלו בה שגיאות והיא מחייבת תיקונים, והן לתשתית האנליזה והמסקנות שנובעות ממנה.

גליה מאור: כתוצאה מכך שהתמחיר הוא שקובע את העמלות או לפחות מכוון את קביעת העמלות, ברור שכאשר מגיעים לגידול בהוצאות שנובע הן מגורמים אוטונומיים והן מכך שקורות איזה שהן פעילויות בשטח, הדברים האלה משתקפים בתמחיר וממילא מחייבים גם את העלאת ההוצאות.

גליה מאור: כולכם יודעים כי אתם מעורבים בתהליכי חקיקה בהמון קטעים מאוד חיוביים, שקרו הרבה מאוד דברים במדינת ישראל בשנה שנתיים שלוש האחרונות, ביניהם למשל רפורמה במס הכנסה, הוראות גילוי נאות, חוק הלבנת הון.

גליה מאור: מבחינתי העובדה שאני מנהלת בנק שיש בו עדיין 34 נקודה משהו אחוזים בבעלות הממשלה, כאשר כל שאר המניות האחרות מוחזקות בידי הציבור, לא יוצרת שום הבדל התנהגותי שלי לגבי בנקים אחרים.

גליה מאור: זה רע מאוד היה אם הייתי חושבת שתפקידי, הגדרת התפקידים שלי היא אחרת בשל העובדה ששיעור משמעותי כה גדול נמצא עדיין בידי הממשלה.

גליה מאור: אני רוצה להזכיר שבכל מה שקשור לעמלת השורה בנק לאומי פנה בזמנו לבנק ישראל, אנחנו ביקשנו מהמפקח על הבנקים, זה היה לפני מספר חודשים, להסתייג מהעלאת העמלות, קיבלנו את הפניה, לאחרונה נתבקשנו על ידכם לא להעלות את העמלות, אנחנו גם כן הסכמנו, כמובן שחשבנו שצריך כרגע לקיים את הדיון הרחב ולא רק נקודתי.

גליה מאור: אני קצת ארחיב, אני אשתדל לא יותר מדי.

גליה מאור: אני רוצה לדבר על השאלה של על מי מחילים עמלות.

גליה מאור: אנחנו מדברים על 200 עמלות.

גליה מאור: המגזר הקמעונאי, הלקוחות הקטנים ומשקי הבית עושה שימוש בפועל במספר קטן במיוחד של עמלות כך שמהנתונים שלנו ברור שהמספר הכולל מציג תמונה מעוותת.

גליה מאור: 94% מלקוחות הבנקים עושים שימוש בלא יותר מחמש עמלות עיקריות ברבעון.

גליה מאור: 94% מלקוחות הבנק עושים שימוש בלא יותר מחמש עמלות עיקריות ברבעון, 99% מהלקוחות משלמים בגין לא יותר משבע עמלות לרבעון.

גליה מאור: למה יש דמיון בין העמלות שהבנקים גובים.

גליה מאור: ושאלתם את השאלה של איך זה יכול להיות שקטן וגדול.

גליה מאור: הכללים הפשוטים שאנחנו לומדים אותם בכלכלה זה שבתחרות חופשית בסופו של דבר נקבע מחיר אחיד.

גליה מאור: זאת הכלכלה.

גליה מאור: אם ניקח בנקים בארה"ב ואני לא אתן לכם את כל ההשוואה, חשבון שיקים שאינו נושא ריבית התשלום לשיק, כמובן שאם יתרת הזכות בחשבון נמוכה מהמינימום, כי בארה"ב למשל אתה פטור מעמלות אם אתה מחזיק מינימום של מספר אלפי דולרים, ואז אומרים אם אתה מחזיק את הסכום בחשבון אז אתה פטור מעמלות.

גליה מאור: אבל אם לא הגעת לזה, פליט של סיטי בנק אוף ניו יורק העמלה היא אחידה חצי דולר.

גליה מאור: בלאומי לשם השוואה העמלה הזאת שעליה אנחנו מדברים היא 36 אג' בלבד, שישית מהמחיר בבנקים האמורים.

גליה מאור: ואת כל ההשוואה צריך לעשות וללמוד באופן מפורט.

גליה מאור: עכשיו אני רוצה לדבר על מה קורה לצרכן מול הבנק כשהוא מדבר על עמלות.

גליה מאור: קודם כל תדעו שהבנקים גובים עמלות שונות לפעולות דומות שמתבצעות בערוצי הפקה שונים ולמגזרי לקוחות שונים.

גליה מאור: מקבלי משכורת, סטודנטים, חיילים, צעירים, כל אלה יש להם הסדרים, וזה קבוצות שאנחנו מעוניינים בכך שהם יקבלו העדפה מסויימת, הרי שכל הקבוצות האלה נהנות מעמלות ברמות שונות לחלוטין מהעמלות שעליהן אנחנו מדברים.

גליה מאור: יש לנו מועדוני לקוחות, גם הם נהנים מאיזה שהם עמלות שהם עמלות שבהסדר.

גליה מאור: אם אני מדברת על ערוצי הפצה, הוראת קבע, אם אדם משלם בהוראת קבע הוא משלם עמלה יותר נמוכה מאשר בדלפק, אם הוא מושך מזומנים בכספומט הוא לא מחוייב בעמלה.

גליה מאור: קבוצות אוכלוסיה מקבלות עמלות דיפרנציאליות, עמלות לסוגים שונים בערוצים שונים, מקבלות עמלות דיפרנציאליות.

גליה מאור: לגבי נושא התחרות שאתם שואלים עליו, בשנים האחרונות נקבעו הוראות מאוד ברורות ע"י המפקח על הבנקים ששיכללו מאוד את הנושא של העברות בין בנקים והחסמים במידה לא מבוטלת הוסרו, חלק גדול מהפעילויות האלה הם פעילויות שאינן חייבות בעמלות ובענין הזה בכל מה שקשור ליכולת התנועה בין גופים שפועלים במשק היא שוכללה בצורה מאוד גדולה.

דרור שטרום: לגבי הענף עצמו, אני קצת תמה על צורת הפעולה שאיגוד הבנקים בחר לעצמו.

דרור שטרום: לטעמי חלק גדול מהנתונים האלה של השוואות נמצא וידוע וחלק מהאנשים שיושבים כאן לצד השולחן יודעים היטב שהנתונים האלה נמצאים אצלם ונעשו אצלם ואני חושש שמא הויכוח הציבורי והדיאלוג הציבורי שלטעמי, ותיכף אני אסביר גם למה, היה יכול להועיל לא רק לצרכן הישראלי אלא גם לבנקים עצמם, אני חושש מאוד שהוא יוסט לכיוון, ואני לא מבקר פה אף אחד זה מטבע הדברים גולש לזה.

דרור שטרום: אני מאוד חושש שזה בסופו של דבר יוסט לכיוונים שהם לא רלוונטיים לעשייה דה פקטו ובסופו של דבר האפקט שאנחנו כן רוצים להשיג שהוא שינוי שלדעתי גם לא תלוי במידה רבה באנשים האלה, אני חייב להגיד כהערה כמעט אמוציונאלית, אני לא כל כך מבין מה אנחנו רוצים ממנהלי הבנקים.

דרור שטרום: הם מנהלים עסקים, הם מנסים למקסם את רווחיהם ואני לא חושב שהיינו מצפים מאיש עסקים לפעול בצורה שונה.

דרור שטרום: אני חולק לחלוטין על מה שהשתמע מדברי הגב' מאור כאילו שקיימת תחרותיות רבה בין הבנקים על מקטע משקי הבית והעסקים הקטנים, אני חושב שלא קיימת תחרותיות כזאת, אני חושב שאתם יודעים את זה בעצמכם.

דרור שטרום: לחלופין, אולי כדי להתבטא בצורה יותר מעודנת, אני אומר שהתחרותיות שם היא מעטה, ישנם חסמים רבים בתחום הזה ואלה חסמים שצריך לטפל בהם.

דרור שטרום: אני לא הייתי מצפה שמנהלי הבנקים יקחו על עצמם לטפל בחסמים האלה ולהוריד אותם כשלעצמם.

דרור שטרום: זה תפקידה של המדינה אם היא חושבת שישנה שם בעיה קריטית ואני חושב שבמידה רבה גם הגב' מאור אמרה דברים אמיצים.

דרור שטרום: היא אומרת, אם יש לי הצעות בכיוון אחד אני צריכה למצוא את הדרך להיפצות עליהם בכיוון אחר, והדברים ברורים ונדמה לי שהם נאמרו גם ברבים ללא קשר לועדה הזאת.

דרור שטרום: הממצאים הפשוטים שקיימים והתרומה הגבוהה של משקי הבית והעסקים הקטנים לרווחיות של הבנקים לעומת ההפרשות הזעומות שלהם לחובות מסופקים, בעוד שהסקטור העיסקי באותה שנה קשה שדובר בה קודם היה המצב הפוך, תרומתו לרווחיות היתה שלילית ולעומת זאת תרומתו, מצב שבו כמו במצבים אחרים שמדינת ישראל עמדה בהם, הנתונים ידועים, המספרים מפורסמים, רק העיניים מסרבות להבין מה אנחנו רואים ועל זה אני רוצה לומר בצורה פשוטה וחדה,

דרור שטרום: לטעמי ישנם שלושה כשלים מרכזיים.

דרור שטרום: ישנם עוד, אבל שלושה מרכזיים שקיימים ואני רוצה לדייק, התחרותיות בין הבנקים היא נמוכה, נמוכה מאוד אפילו במקטע מסויים שהוא המקטע שעליו אנחנו צריכים להגן, זה המקטע של משקי הבית וגם העסקים הקטנים, אבל בעיקר משקי הבית.

דרור שטרום: משקי הבית הם אלה שנתונים לאותם חסמים שתיכף אני אדבר עליהם.

דרור שטרום: אני רוצה לענות על שאלה אחת שהטרידה אותי מאוד גם בדיאלוג שהיה בדיון הקודם ומטרידה אותי גם היום.

דרור שטרום: מדובר פה בעסקים שחלק גדול מהם הם עסקים פרטיים ואני מקבל לחלוטין את אמירתה של גב' מאור שגם היא מצווה לנהל את בנק לאומי כתאגיד פרטי לכל דבר וענין.

דרור שטרום: זוהי חובתה, זה לא זכותה אפילו.

דרור שטרום: למה מתערבים, למה בכלל מתערבים בעסקים האלה יותר מאשר בעסקים אחרים.

דרור שטרום: יש לזה שתי סיבות.

דרור שטרום: האחת היא, כאשר יש כשל שוק צרכני, כאשר ישנה אוכלוסיה שהיא לא יכולה ליהנות מפירות תחרות זאת חובתנו להגן עליה.

דרור שטרום: הדבר השני, וגם הוא מונח בפרספקטיבה הסטורית של הענף הזה וכולנו יודעים אותו, זה שכאשר בנקים מתמוטטים או קורה להם דבר מה גרוע, מי שנמצא שם בסופו של דבר כדי לתת את רשת הבטחון לא על-פי חוק ולא על-פי איזה שהוא גזר דין, זאת המדינה והדבר הזה קרה פעם ופעמיים ולטעמי זה משליך גם על חובתם של הבנקים לנהוג באחריות ציבורית.

דרור שטרום: אני חושב שלגבי אמירה נוספת של גב' מאור לגבי העובדה שעלו המחירים במשק, אני חושב שהיא נכונה במידה מוגבלת ומצומצמת, זה דבר שחל על כולם ובכל זאת לא בכל הענפים אנחנו ראינו העלאות מחירים אחידות.

מל פולישוק-בלוך: אין תחרות בשוק הבנקאות וניסו לומר שיש תחרות, אותי לימדו בשיעורי הכלכלה הראשונים שאני לקחתי לפני הרבה שנים, שתחרות מורידה מחירים, אף פעם היא לא מעלה מחירים, אז כנראה שכאן תחרות אין, זאת עובדה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שנעשה פה, וזה אני אומרת בצער רב, בשינוי המצע שלנו הוא כלכלה חופשית וכמה שפחות להתערב בשוק החופשי, זאת העמדה שלנו, אבל כאשר אנחנו רואים שיש שימוש ציני ושימוש לרעה בליבראליות הקפיטליסטית הזאת, התפקיד שלנו לעשות סטופ.

ויקטור מדינה: ישנם דברים שנראים מקוממים, אבל השאלה אם מסתכלים עליהם באיזה זווית.

ויקטור מדינה: בבנק המזרחי לפחות 40% מהלקוחות הפרטיים אנחנו מפסידים עליהם ושהפיקוח על הבנקים יבוא ויבדוק את הנתונים והוא יאשר את זה.

ויקטור מדינה: אז איך זה יכול להיות.

ויקטור מדינה: ישנם דברים שצריך להסתכל עליהם קצת יותר ואני לא חושב שאפשר לדרוש מחבר כנסת להיות מומחה פיננסי ומנתח, אבל בהחלט הוא צריך לקחת מאנשי המקצוע את יכולת הניתוח שלהם, לקבל את הממצאים ולהסיק מסקנות.

ויקטור מדינה: יכול להיות שיש ליקויים שטעונים תיקון הן לגבי גובה העמלות, הן לגבי פיזורן, הן לגבי חלוקתן, יכול להיות כשלי שוק פה ושם, אבל עם הכבוד למר שטרום, כשלי שוק לא מסיקים על סמך הסתכלות על נתון זה או אחר.

ויקטור מדינה: אתה קבעת שיש כשלי שוק, אז אני מאוד אשמח אם אתה תמציא לנו את המחקר שעליו אתה מתבסס כדי לקבוע שיש כשלי שוק.

צבי זיו: קודם כל הנושא של התחרות.

צבי זיו: קל מאוד להגיד שאין תחרות במערכת הבנקאית, יש כל מיני מדדים שאפשר להתווכח עליהם, עמלות דומות או לא, אני לא יודע להגיד בדיוק מה המודל הנכון, צריך לבדוק אותו ולראות למה הם דומות.

צבי זיו: לנו חשוב מאוד הנושא של התחרות וכשאנחנו בודקים מה קורה לנו, לפי הסקרים שלנו והם אמינים, הם נערכים כל שלושה חודשים, מדברים עם אלפי לקוחות, 15% מהלקוחות בישראל בשנת 2003 החליפו בנק או העבירו חלק מהותי מהפעילות שלהם לבנק אחר, זאת אומרת שיש לנו יותר מ30%- במערכת הבנקאית הכוללת לקוחות שיש להם חשבון ביותר מבנק אחד, כלומר יש אלטרנטיבות, המספרים האלה הם גבוהים לעומת מה שמקובל בעולם.

צבי זיו: הנקודה השניה זה סיבסוד צולב ואני חושב שפה חוטאים לכל מימד אפשרי של הסתכלות על המערכת הזאת.

צבי זיו: אתם שוכחים וכל מי שעושה את החישוב על מרווחים שוכח, שעיקר ההוצאה של הבנקים במערכת הסינוף זה לטובת מגזר משקי הבית.

צבי זיו: אנחנו לא צריכים סניף לא במצפה רמון ולא בנתיבות בגלל העסקים האדירים שישנם שם, 50% מהלקוחות של החטיבה העיסקית של בנק הפועלים עובדים בסניף המרכזי, בסניף אחד עם 200 עובדים.

צבי זיו: אני רוצה להגיד משהו מאוד חשוב שאמר פה ויקטור מדינה וזה כבר אם נכנסים שלב אחד יותר למטה לגבי כל התחשיב של העמלות.

צבי זיו: כשמדברים על ניהול חשבון פרופר, על ההכנסה והוצאה של כספים, פנקסי שיקים, כל השירותים הבסיסיים, לא מדברים על עסקים פיננסיים השקעות ודברים כאלה, חלק מהותי מהחשבונות הם חשבונות שגורמים לבנק הפסד, מכיוון שהעמלות הרגילות לא מכסות את הוצאות ניהול החשבון והמספרים בבנק הפועלים דומים למספרים שאמר ויקטור.

אילן ליבוביץ: אומר מר מדינה, אנחנו רוצים לעשות בדיקה מעמיקה, אבל בואו, תגידו על השולחן אנחנו מוכנים בדיקה מעמיקה, אנחנו מוכנים שלושה חודשים, חצי שנה, לקיים את הדיונים כמו שצריך לעומק, בתקופה הזאת אנחנו אומרים שלא נעלה את עמלות הבנקים.

אילן ליבוביץ: אי אפשר לבוא ולשים לנו את החרב על הצוואר ולהגיד שלושה שבועות חודש ואחרי זה אנחנו מעלים את העמלות אם אתם לא גומרים את הבדיקה.

דוד גרנות: אני יכול לעשות Pick-up של עוד כמה נתונים ולהראות שאנחנו ממש נקיים וטהורים ולכן אני חושב שכן צריך לעשות עבודה מעמיקה וכן לבדוק עד הסוף את הדברים ואחרי זה תסיקו את המסקנות הרלוונטיות.

דוד גרנות: כי אם אנחנו כאן נתייחס לכל נתון שמישהו הוציא פה כולל פרופ' לב ארי וקראתי את העבודה שלו בעיון, היא מאוד מגמתית, היא לוקחת את הדברים שנוחים לו ומגיע למסקנות.

גיורא עופר: העובדה השניה גם היא באה מבנק ישראל וזה המשלים לנושא העמלות.

גיורא עופר: המשלים לנושא העמלות זה מרווחים פיננסיים, זה המרווח על האשראים ודווקא ב2003- שעפ"י כל המדדים הסיכון של מגזר הלקוחות הפרטיים עלה, הפער במרווח הפיננסי בין המגזר העיסקי למגזר הפרטי ירד.

גיורא עופר: שוב, נתונים של בנק ישראל לשנת 2003.

גיורא עופר: כאשר מדברים על האוברדרפט, הנתונים על 2003, כאשר ב-2003, עפ"י בנק ישראל, הצטמצם הפער במרווח בין המגזר העיסקי למגזר הפרטי ומדברים על בערך 4%.

גיורא עופר: אמרתי שתי עובדות מבנק ישראל ואחת מדיסקונט, חלקה כבר נאמרה.

גיורא עופר: 90% מהלקוחות משלמים עד חמש עמלות, חמישה סוגי עמלות.

גיורא עופר: מי שיגיד שהאזרח מהשורה לא יודע מה זה עמלות כשהוא מקבל אחת לרבעון פירוט,

אבשלום וילן: הבעיה הגדולה היא שיש תחושה והיא המכרעת, שהציבור מרגיש שמשהו פה לא נראה לו הגיוני.

אבשלום וילן: המשק במיתון כבד, אנשים נאנקים, אתה בעצמך אמרת איך רוב העשירונים במדינת ישראל חיים היום ולעומת זאת כשרואים בשלוש שנים האחרונות את מאזני הבנקים קצת מתפלאים לאיזה רווחיות אדירה, ואמר דוד טל שמערכת פיננסית יציבה חייבת להיות, הבנקים צריכים להרוויח, לא על זה הויכוח, הויכוח הוא כמה רווח, האם המדינה הזאת שהופכת להיות מדינת עולם שלישי שהמערכת הפיננסית מתייצבת כאשר היא עובדת גם בעסקים, לא עם העסקים הקטנים, לא עם העסקים הבינוניים, רוב הכסף שלכם, ואני מחכה לניתוח הזה, בסופו של דבר עם 15-20 משפחות שהם ממנפות את כל הפעילות העיסקית במשק, המבנה של המשק הישראלי מעוות מן היסוד.

פרדי וידר: נטענו פה כמה טענות.

פרדי וידר: כאשר משיתים על מגזר שלם תוספת עלות, על המגזר כולו, בענף התחרותי ביותר שנקרא תחרות משוכללת עפ"י ספר לימוד, באותו ענף תגלו עליה במחירים, עליה במחיר השוק ודווקא כשהענף הוא פחות תחרותי שם אתה עשוי לגלות שתוספת עלות אתה לא יודע איך היא משתקפת.

פרדי וידר: חבל שטוענים דברים שבבית ספר הם לא עוברים.

פרדי וידר: והיתה תוספת עלות מאוד גדולה.

יואב להמן: לא כל מזכר זה מחקר, לדבר על הנושא הזה שהוא נושא ענק קונספטואלית ופרקטית, כשבאים להשוות את הבנקאות הישראלית לבנקאות בחו"ל יש הבדלים תהומיים ואין שום ספק, לדוגמה עמלת השורה שהיא מוצר ישראלי, על פניה היא חשודה מיד כי זה המצאה ישראלית אבל היא באה על דברים אחרים וגם הבנקאים יודעים שלה

יואב להמן: עביר מהפקדון עו"ש שלי להעביר את זה לפקדון שבועי בבקשה באינטרנט זה לא עולה 1.20 שקל לבנק, אין שום ספק.

יואב להמן: פעולה כזאת שהיא ייחודית היא יקרה מדי, מצד שני יש פעולות אחרות שהם לא לוקחים את כל העלות ולעשות מחקר ולהשוות מערכות בנקאות שעוסקות בפעילויות שונות ובתמחירים שונים ובשיטות אחרות, אם באמריקה הזכירו את היתרת זכות, הלוואי עלינו מהבחינה הזאת, אצלנו זה יתרת חובה.

יואב להמן: אבל מצד שני אני לא בטוח שעל יתרת החובה הם מרוויחים.

יואב להמן: תפרידו קונספטואלית, תפרידו מבחינת החשיבה שלכם בטיפול, האם רוצים לבנות או לעזור לאוכלוסיה חלשה משיקולים חברתיים שתפיסתית הכנסת אמונה עליהם ומי יעשה את זה ואיך.

יואב להמן: הטיפול האחר בבעיות כשלי שוק וכו' מהסוג הזה שמגנים על כולם, יכול להיות לקוח מאוד עשיר ועדיין אם יש נקודה מסויימת שהוא נתפס מנצלים אותו.

יואב להמן: את זה גם צריך לברר.