ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 150, 2004-02-09 12:30

דוד טל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד טל: על סדר יומנו: הצעה לסדר של חבר הכנסת רוני בר-און.

רוני בר-און: אני מצטער שדווקא האנשים שהיה חשוב שיהיו בדיון לא טרחו ולא הגיעו, בין היתר אלה שעניינם שמירה והגנה על שלומם של קטינים, שמירה על האינטרסים של נשים.

רוני בר-און: ההצעה שלי לסדר שעלתה במליאה לפני כשלושה חודשים עסקה בשערורייה שקשה לי לראות בדמיוני חמורה ומבזה ממנה.

רוני בר-און: המדובר בחנות שמוכרת בגדים - רשת "כן ולא" - שעשתה מבצע פרסום.

רוני בר-און: אני מצטער מראש אם אני קורא לכל הדברים האלה, שבעיני נראים בהמיים, מבצע, שיווק או מכירות.

רוני בר-און: החנות הזאת גרמה לאחד מהביזיונות היותר גדולים שהייתי עד להם.

רוני בר-און: הציעו לנשים, לנערות, לילדים להתפשט בתמורה להנחה, בתמורה למתנות.

רוני בר-און: הציעו חולצה בעבור הצצה, או זוג מכנסים בעבור שדיים, או מלבושים בעבור מבושים.

רוני בר-און: ביקשו מילדות ומילדים להתפשט כדי לזכות בהנחה על זוג מכנסיים.

רוני בר-און: הוכיחו שאין גבול לבושה, אין גבול לכבוד, אין גבול לכל דבר, הכל מותר בכדי לשווק סחורה.

רוני בר-און: מותר לבזות ציבורים שלמים.

רוני בר-און: האירוע קרה בחנות הבגדים "כן ולא" ברח' שינקין, שהוא הרס התרבות של הפוסט- מודרניזם שלנו.

רוני בר-און: עשו שימוש ציני במין, בגיל ובאברי גוף לצורך שיווק.

רוני בר-און: שום דבר לא עומד בדרך אל הכסף, ברדיפה אחרי הבצע.

רוני בר-און: פשוט לא הפשיטו אותנו מהבגדים, הפשיטו אותנו מהכבוד, מהערך הבסיסי של כבוד האדם ושל כבוד האישה.

רוני בר-און: האירוע בחנות הבגדים "כן ולא" הוא לא אירוע בודד.

רוני בר-און: אנחנו נתקלים חדשות לבקרים בהפקרות טוטאלית בכל מה שנוגע לפירסום ולשיווק, בניסיון שלהם לשגע את המוח של ציבור הקונים הכל עבור מולך הכסף, הכל עבור מולך המזומנים.

רוני בר-און: כשאנחנו מסתכלים בטלוויזיה - למי שיש עוד כוח לצפות - אנחנו רואים תשדירי פרסום שבהם בחורה צריכה להבליט אברים בשביל למכור מיץ תפוזים.

רוני בר-און: ואם זה לא מספיק ברור, אז עוד שוטפים אותה במים כדי שהחולצה תהיה שקופה ותיצמד עוד יותר לגוף.

רוני בר-און: אז היא מסבירה שהיא רק מוכרת מיץ תפוזים.

רוני בר-און: אנחנו רואים שצעיר וצעירה משחקים במשחקים של מעין התעלסות על מיטה, כאשר הפאנז' ליין הוא למכור סלולרי כזה ולא אחר.

רוני בר-און: אנחנו מקבלים הביתה בדיוור ישיר קטלוג שבו בחורה רוכנת על גבר ויורדת עד שהיא מגיעה למה שנראה לכאורה כאיזה אקט של מין אוראלי, כל זאת כדי למכור עוד איזה זוג של מכנסים או למכור עוד בגדים מרשת פלונית או אחרת.

רוני בר-און: זה סף הגירוי.

רוני בר-און: זאת הדרך למצוא מסילות אל ליבם של הקונים.

רוני בר-און: זהו יער אפל של פרסומת בזויה.

רוני בר-און: מרוב היער לא רואים את האישה.

רוני בר-און: עושים שימוש במין כאמצעי שיווקי כל הזמן, בכל מקום ובכל עניין.

רוני בר-און: העסק הזה הוא שטיפת מוח, יצירת נורמות, חינוך לעשות שימוש בדברים הנפסדים האלה.

רוני בר-און: זה חינוך שמביא אותנו למצב שבו האישה מפסיקה להיות סובייקט, הילד מפסיק להיות סובייקט, הם הופכים להיות אובייקט.

רוני בר-און: הילד, הנערה או האישה הם כלי מכירה פשוט.

רוני בר-און: לא עברו ימים רבים מאז הדיון הסוער בכנסת וכבר ראינו בעיתון איך מסעדה משכיבים נערה בת 16 על שולחן אוכל בביקיני מצומצם כדי שאנשים יאכלו סושי מהגוף שלה.

רוני בר-און: מסבירים לנו שככה זה ביפן ואסור שנהיה שונים מהם.

רוני בר-און: במקום ללמוד מיפן איך באים לעבודה 5 דקות לפני הזמן והולכים חצי שעה אחרי הזמן - למרות שלוקח שעה וחצי להגיע בתוך טוקיו למקום עבודה – במקום שנלמד מהם איך לא נכנסים הביתה עם נעליים ומכבדים את התא המשפחתי, אנחנו צריכים ללמוד איך אוכלים סושי מגוף של נערה.

רוני בר-און: אנחנו שומעים את הדברים האלה השכם וערב, לפעמים 4 פעמים תוך כדי תוכנית אחת.

רוני בר-און: אנחנו צריכים לשים לזה איזה שהם גבולות.

רוני בר-און: תפקידנו להציב גבולות בפרסום ובשיווק.

רוני בר-און: לא הכל מותר.

רוני בר-און: צריך להיות גבול לדברים האלה.

רוני בר-און: אם המפרסמים והמשווקים ובעלי העניין – המוכרים, הסוחרים, היצרנים והיבואנים – לא לומדים את זה בתובנה של דיבור, אנחנו צריכים לשים להם את הגבולות הסטטוטוריים.

רוני בר-און: הצגתי 3 רכיבים במליאה שאיתם אפשר לשים גבול לשערוריה הזאת.

רוני בר-און: אחד זה הגבול הפלילי.

רוני בר-און: יש עבירות פליליות על שימוש בקטין, על שימוש בגוף האישה לצורכי תועבה.

רוני בר-און: שמחתי לשמוע שמספר ימים אחרי שהעליתי את העניין במליאה, הורה היועץ המשפטי לממשלה, מר אליקים רובינשטיין, לפתוח בחקירה פלילית כנגד בעלי החנות על השימוש הציני שהם עשו במין ובגיל של לקוחות.

רוני בר-און: אני כולי תקווה שהחקירה הפלילית הזאת תוליד ממצאים, תוליד נאשמים, תוליד משפט, תוליד הרשעה ועונש קשה.

רוני בר-און: הכוונה צריכה להיות לא רק במישור הפלילי, אלא גם במישור הנורמטיבי.

רוני בר-און: הכוונה צריכה להיות במישור האתי.

רוני בר-און: את המישור הנורמטיבי והאתי צריכים להביא המפרסמים.

רוני בר-און: אם המפרסמים חפצי חיים, ואם הם רוצים להיות במצב שלא נאסור עליהם פרסומת, הם צריכים להיות אלה שקובעים את הקוד האתי.

רוני בר-און: צריכה להיות מערכת של כללים שתקבע את הגבול, שתקבע את המותר, שתקבע את האסור.

דוד טל: איגוד המפרסמים בישראל כתב לנו כך: "איגוד המפרסמים בישראל, שמודע להשפעה שיש לשידורי פרסומת על הלקוח הפוטנציאלי, יזם לאחרונה מהלך לקביעת כללי הפרסום הלגיטימיים בטלוויזיה.

דוד טל: מטרתו של מהלך זה הינו ניסוח אמנת פרסום מוסכמת ודיון בקוד האתי.

דוד טל: שותפים למהלך גופי השידור השונים ואיגוד חברות הפרסום, כמו גם הגופים הרגולטורים".

דוד טל: כנראה שהם כיוונו לדעת גדולים והם הולכים בכיוון הזה.

דוד טל: אולי קצת מאוחר מידי, אבל עדיף מאוחר מאשר אף פעם.

רוני בר-און: זה באמת מאוחר מידי, אבל עדיף מאוחר מאשר אף פעם.

רוני בר-און: אני מציע שנעקוב אחרי ההתנהלות הזאת.

רוני בר-און: אם ההתנהלות הזאת מבחינת לוחות זמנים, מבחינת מגמת הרצינות לא תוכיח את עצמה, אנחנו נכנס בנעליהם.

רוני בר-און: אז זה יהיה הרבה יותר קשה, הרבה יותר מכביד והרבה יותר כואב.

רוני בר-און: צריך לזכור - אני הרבה שנים עסקתי בעשייה כלכלית פרטית - שלאנשים מטבע הדברים יש צורך וכוונה לגיטימיים לחלוטין למכור מה שיותר, אבל הרדיפה הזאת אחרי מולך הכסף לא יכולה לשבש את המהלך התקין של החברה במדינת ישראל.

רוני בר-און: עם כל הכבוד לדברים שהם כתבו, חבל שהם לא טרחו ובאו לכאן.

רוני בר-און: הדבר השלישי זה הנושא של חרם הצרכנים.

רוני בר-און: אני חושב שמכאן צריכה לבוא הקריאה לצרכן המפוקח, לצרכן האינטליגנטי – לא רק לצרכן באספקט הצרכני שלו, אלא גם לצרכן באספקט האזרחי שלו - להוקיע התנהלות שכזאת.

רוני בר-און: הדרך הישירה, היחידה והכואבת להוקיע התנהלות מהסוג הזה היא חרם צרכנים.

רוני בר-און: צריך לבוא ולומר שמי שמשתמש באמצעים כאלה יישאר לבד בחנות שלו.

רוני בר-און: צריך לנדות, להחרים, לא לקנות, לא להיכנס למקום כזה שמשתמש באמצעי שיווקי ופרסומי כל כך זול וכל כך נפסד.

רוני בר-און: אני מצטער שלא נמצאים כאן האנשים הנכונים, יושבי ראש הוועדות הרלוונטיות, אבל זה מה שיש לנו בכנסת.

רוני בר-און: אני מבקש לקיים את הדיון.

רוני בר-און: אני מבקש שבמידה וניתן אנחנו נעשה גם מעשה סטטוטורי, כדי שאפשר יהיה לצאת מפה לא רק עם דיבורים אלא גם עם כלים.

אברהם רביץ: אני מודה לך, חבר הכנסת בר-און, על כך שהעלית את הנושא.

אברהם רביץ: גם במליאה עשית את זה בצורה הכי מכובדת.

אברהם רביץ: כשעלו נושאים מן הסוג הזה ונושאים אחרים על ניצול מיני בוועדת חוקה - התקבלה שם חקיקה ענפה מאוד, עם ענישה שאמורה להרתיע - ביקשתי מחברי, חברי הכנסת החרדים, לא להתערב בזה בכלל.

אברהם רביץ: כל זאת מדוע?

אברהם רביץ: מכיוון שיש חשש - כך טענתי – שיאמרו שאנחנו מכניסים פה חוק דתי.

אברהם רביץ: זה נכון שלדת יש מה לומר בעניין הזה, אבל אני טענתי שעתידים חוקים דתיים לעורר התנגדות.

אברהם רביץ: אני יכול לומר לך שאכן בחוקים שהתקבלו כהגנה על נשים ועל קטינים בכל הנושא של ניצול מיני הדבר הצליח.

אברהם רביץ: התקבלו חוקים רבים שהייתי יוזם והייתי חותם.

אברהם רביץ: גם שיתפתי פעולה עם יעל דיין, שהתחילה את כל הפרשה הזאת.

אברהם רביץ: מה שהיה חסר לי זה הטיפול הלא דתי, הכללי.

דוד טל: יושבת ראש הוועדה למעמד האישה היתה צריכה להיות פה.

אברהם רביץ: כמובן.

אברהם רביץ: אני חיכיתי שתהיה התנגדות תרבותית, חברתית, חינוכית.

אברהם רביץ: טוב עשית שהעלית את הנושא מעל במת הכנסת.

אברהם רביץ: אפילו לגבי המקרה הזה היו כאלה שצעקו שזה נוגד את חופש הביטוי.

אברהם רביץ: אני חושב שנכון היה אם הוועדה היתה יוצאת בקריאה מפורשת למועצה לצרכנותף כדי שתצא בהצהרה מפורשת שזה דבר שפוגע בצרכנים.

אברהם רביץ: לא ייתכן שייעשו מעשים מהסוג הזה והמועצה לצרכנות או הממונה על הגנת הצרכן לא יפעילו חרם קונים.

אברהם רביץ: אני זוכר שפעם אחת בארצות הברית עשו חרם קונים.

אברהם רביץ: אני לא זוכר על איזה מוצר הם עשו את זה, אבל זה מאוד הצליח.

דוד טל: אני חושב שזה היה בקשר לבשר.

אברהם רביץ: צריך לחשוב מה יכול לעבור בכנסת שלנו במן הבנה כללית.

רוני בר-און: סעיף 7א לחוק הגנת הצרכן קובע כך: "השר רשאי לקבוע בתקנות, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, עקרונות כלליים ותנאים לפרסומת וכן דרכי שיווק המכוונים לקטינים, לרבות איסור פרסומת, דרכי שיווק העלולים להטעות קטין, לנצל את גילו, תמימותו או חוסר ניסיונו, או המעודדים פעילות שיש בה כדי לפגוע בבריאותו הגופנית או הנפשית, לרבות התפשטות".

רוני בר-און: האם הותקנו תקנות כאלו?

רוני בר-און: יש תקנות כאלו?

רוני בר-און: אם יש, מה הן אומרות?

רוני בר-און: ואם כן, למה לא הפעלתם אותן כנגד רשת "כן ולא"?

יצחק קמחי: תקנות כאלו הותקנו בשנת 1990.

רוני בר-און: עוד לפני שהטלוויזיה פרסמה פרסומות.

רוני בר-און: יכול להיות שהחיים התקדמו מהר מידי.

יצחק קמחי: הבעיה לא בתקנות.

יצחק קמחי: אתה הזכרת כמה פרסומות, כמו את הפרסומת של תפוזינה שהיא פרסומת ידועה.

יצחק קמחי: אני מניח שכמשפטן אתה מכיר את פסק הדין ואת ההתייחסות של בג"ץ לפרסומת.

אברהם רביץ: בג"ץ אישר את זה?

יצחק קמחי: בג"ץ אישר את הפרסום.

יצחק קמחי: למישור העונשין שהעלית אני לא אתייחס.

יצחק קמחי: יש לי יד ורגל בנושא של האמנה של המפרסמים שהזכרת.

יצחק קמחי: בפגישה שלי עם יו"ר איגוד המפרסמים ביקשתי ממנו ליזום את זה.

רוני בר-און: מיד אחרי שהדברים שלי פורסמו בתקשורת הופיע אצלי מוטי שקלאר, שהוא מנכ"ל הערוץ השני, כשבידו 2 קלטות.

רוני בר-און: הוא הראה לי חומרים שהם פסלו אחרי מלחמת עולם עם המפרסמים.

רוני בר-און: נער הייתי וגם זקנתי, כבר ראיתי דברים בחיי, אבל אחרי 5 דקות שראיתי את זה סגרתי את מכשיר הוידיאו.

רוני בר-און: אי אפשר לראות את זה.

רוני בר-און: מפרסם בר דעת במדינת ישראל ביקש לפרסם את זה קבל עם ועדה.

יצחק קמחי: אחד הגופים שחסרים לי פה זה איגוד הפרסומאים.

יצחק קמחי: הנושא של אמנה הוא דבר ראוי.

יצחק קמחי: אותם מפרסמים הם אולי לא בעלי הדעה כי הפרסומאים עצמם קובעים את התכנים או איך הדבר ישודר, אבל הם בוודאי בעלי המאה ויש להם איזה שהוא מקום לבוא ולומר איזה סוג פרסומת הם רוצים לתת.

יצחק קמחי: היתה ישיבה אחת של איגוד המפרסמים לגבי העניין של חרם צרכנים.

יצחק קמחי: הם היו אמורים לעשות עבודה נוספת.

יצחק קמחי: אני עוד לא קיבלתי איזו שהיא תגובה.

יצחק קמחי: מבירור שערכתי איתם לפני כשבועיים עוד לא היה שום דבר.

רוני בר-און: זה עובד דווקא בקהל שממנו בא הרב רביץ.

רוני בר-און: כשהבד"ץ אומר לקוקה- קולה שאם הוא יראה עוד פעם פרסומת כזאת הלך ההכשר של הבד"ץ, אז קוקה קולה יודעת שאם היא לא תוריד את הפרסומת היא לא תוכל למכור למיליון וחצי אנשים.

יצחק קמחי: כל אותם אנשים שעוסקים בפרסומים, אם זה הרשות השנייה או מועצת הכבלים, נאבקים יום-יום במטריות שאתה מדבר עליהן.

יצחק קמחי: אותן תקנות שהותקנו מכוח חוק הגנת הצרכן דנות רק בנושא של פרסומת לקטינים.

יצחק קמחי: הן בסדר כשלעצמן, אבל הן בעייתיות בהיבט של מה שמיועד לקטינים.

יצחק קמחי: אני יכול לטפל בהיבטים האלה.

יצחק קמחי: אם יש פרסומת במעריב לנוער, שהיא פרסומת שעומדת בניגוד לאותן תקנות.

יצחק קמחי: .

רוני בר-און: ומה אם אומרים לילדים בני 16 שאם הם יתפשטו ברחוב הם יקבלו חולצה?

יצחק קמחי: זו לא פרסומת.

רוני בר-און: זאת דרך שיווקית.

יצחק קמחי: הנושא של דרכי שיווק זה תיקון של השנתיים, שלוש אחרונות.

יצחק קמחי: זה משהו שאני מנסה לקדם.

יצחק קמחי: אני מנסה להוסיף את הנושא של דרכי שיווק לאותן תקנות פרסומת שכבר קיימות.

יצחק קמחי: חרם צרכנים, לצערי הרב, הצליח רק במגזר החרדי.

יצחק קמחי: לא ראיתי חרם צרכנים עובד במגזר הלא חרדי.

יצחק קמחי: היו מספר ניסיונות.

יצחק קמחי: היה לאחרונה ניסיון בנושא של האינטרנט או בנושא של בזק.

יצחק קמחי: הדברים אומנם קיבלו תהודה מסויימת, אבל הם לא יצרו חרם.

יצחק קמחי: זאת לא הדרך.

יצחק קמחי: מאוד יכול להיות שנצטרך לחוקק איזה שהן נורמות.

יצחק קמחי: הקול שלכם בנושא הזה מאוד חשוב.

יצחק קמחי: מצער אותי שלא כל הנוגעים בדבר נמצאים כאן.

רוני בר-און: למה לא באת אלינו עם תקנות?

יצחק קמחי: הפרסומת ל"כן ולא" היא לא בהכרח היתה לקטינים, לכן זה גם לא היה תופס.

רוני בר-און: האם היית מכניס אותו לבית סוהר על שהוא מכר לקטין ב-25% הנחה חולצה כי הילדה הורידה את החזייה שלה?

רוני בר-און: תאמין לי שאף אחד לא היה מתעסק עם זה.

דוד טל: אתה יכול לתקן את התקנות שקיימות.

יצחק קמחי: את התוספת של התקנות בנוגע לדרכי שיווק התחלתי לעשות בשיתוף עם המשרד, בשיתוף עם המועצה לשלום הילד.

יצחק קמחי: מאוד יכול להיות שחלק מזה יתייתר אם אותם אירגוני מפרסמים ופרסומאים יקחו על עצמם איזה שהוא משהו.

רוני בר-און: אל תתלה בזה תקוות.

רוני בר-און: אתה יכול לתת לנו לוח זמנים לתיקון התקנות בענייני שיווק?

יצחק קמחי: אני לא רוצה לקבוע לוח זמנים.

יצחק קמחי: אני מקווה שבחודשים הקרובים זה יהיה משהו שאני אוכל לבוא ולהוסיף.

יצחק קמחי: זה לא יפתור את הבעיה שאתה מדבר עליה.

יצחק קמחי: טיפלתי בחברת גלידות, שפרסמה את הגלידות שלה בתור חזה של בחורות.

יצחק קמחי: הפרסומת הזאת ירדה, היא לא קיימת יותר.

יצחק קמחי: זה משהו שיכולתי לעשות, כי זה הופיע בעיתון לנוער.

רוני בר-און: זה טיפול נקודתי, לא טיפול מערכתי.

דוד טל: אנחנו ננסה לבוא בדברים עם איגוד המפרסמים והפרסומאים.

דוד טל: אנחנו ננסה לתחום אותם בזמן.

דוד טל: אנחנו נראה את הקוד האתי שלהם, את האמנה.

דוד טל: אני סבור שנכון וראוי שאדוני יבקש מהשר הממונה להתקין תקנות בנוגע לדרכי שיווק.

דוד טל: אני הייתי שמח אם לא היתה הצעת חוק, או שלא היינו מחוקקים חוק בנושא הזה.

דוד טל: היה רצוי שהמדינה תתנהל עם פחות חוקים, יותר עם הבנות והסכמות.

דוד טל: אם גם זה לא יצא לדרך, אז לא תהיה לנו ברירה אלא לחוקק חוק.

דוד טל: זה יפתור לבית המשפט כמה בעיות.

יצחק קמחי: אתם חייבים לקחת בחשבון את מה שקורה בפסיקה ואת ההתייחסות של בתי המשפט.

יצחק קמחי: החקיקה הפלילית קיימת.

יצחק קמחי: נדמה לי ששמעתי מאיגוד המפרסמים שבכל בג"ץ שיצאו נגד הרשות השנייה בנוגע לפרסומת שנפסלה הם זכו.

רוני בר-און: עד שנשנה את דעתו של בג"ץ.

יצחק קמחי: קיימים כללים.

יצחק קמחי: צריך גם לבוא ולשקול פרמטרים נוספים של חופש עיסוק וחופש מסחרי.

רוני בר-און: חופש היא מילה יפה, אבל הגבול בינה ובין אנרכיה ידוע ומפורסם.

רוני בר-און: אנחנו מבקשים להציב את הגבול בין החופש לאנרכיה.

שוש צימרמן: אני מאוד שמחה על הדיון הזה.

שוש צימרמן: אני מצרה על כך שמעט מאוד אנשים הגיעו.

שוש צימרמן: אני חושבת שהמסרים האלה שעוברים בפרסומות יוצרים נורמות התנהגות פסולות בכל הרמות אצל בגירים ואצל קטינים.

שוש צימרמן: לא איכפת לאנשים אם יהיה מרד צרכנים.

שוש צימרמן: למה מרד צרכנים לא מצליח כאן?

שוש צימרמן: כי לאנשים לא איכפת.

שוש צימרמן: אני שואלת את עצמי איפה התרבות החילונית.

שוש צימרמן: זה כואב לי.

שוש צימרמן: אנשים לא מבינים איזה מסרים עוברים בסיפור הזה של "כן ולא".

שוש צימרמן: המסר שעבר פה זה שמיניות זה זנות.

שוש צימרמן: זה נזק לא רק מבחינת המשמעות של זה לנשים, זה נזק גם לגברים.

שוש צימרמן: מה המסר על זוגיות?

שוש צימרמן: שאני מקבל מין תמורת משהו, לא תמורת מה שאני שווה והקשר שיש בינינו.

שוש צימרמן: אלה מסרים שעוברים.

שוש צימרמן: אני לא יודעת אם חקיקה תעזור או לא, אבל אני מאמינה בעבודה חינוכית.

שוש צימרמן: עבודה חינוכית לוקחת הרבה זמן, זה דבר קשה.

שוש צימרמן: כרגע אנחנו עושים פיילוט עם קבוצות בני נוער לגבי הנורמות שלהם.

שוש צימרמן: אם הם יעשו דברים מתוך בחירה, לא מתוך איזה שהוא טייס אוטומטי.

שוש צימרמן: .

אברהם רביץ: המזכירות הפדגוגית מתייחסת לכל הנושא הזה של צניעות?

אברהם רביץ: נדמה לי שאין בכלל אמירה או תשומת לב לכל הנושא הזה של צניעות בענייני מין, אהבה.

שוש צימרמן: זה לא מדוייק.

שוש צימרמן: יש תוכניות חובה במערכת, כמו חינוך מיני וחינוך לחיי משפחה, שבהן עובדים על עניין של קשר, זוגיות, חברות.

אברהם רביץ: האם ייאמר בשיעור שהעניין של "כן ולא" זה דבר פסול?

אברהם רביץ: האם יעשו מזה נושא?

שוש צימרמן: בתוך הפיילוט שאנחנו עושים עם בני נוער זה נושא לדיון.

שוש צימרמן: מאוד קשה להתחרות עם המסרים שבאים מבחוץ, בעיקר מהחברה בוגרת.

שוש צימרמן: זה הופך נורמה.

עירית ליבנה: בחוץ העולם פרוץ.

עירית ליבנה: אנחנו יכולים לתת כלים כדי לדעת, כדי לבחון.

עירית ליבנה: ההתמודדות שלנו היא יום יום, שעה שעה.

עירית ליבנה: צריך לתת לתלמידים כלים לבחון, כדי שכשנגיע למצב האופטימאלי הם יראו מה עושה להם השיווק או הפרסומת.

עירית ליבנה: זה כלי שניתן במערכת.

עירית ליבנה: בתוכנית הליבה יש גם חלק של ערכים.

עירית ליבנה: אסור לדבר על מותג וחברה מסחרית, אבל בהחלט יש התייחסות.

יאיר קורח: אני רציתי להיכנס לסיבות של המפרסמים להשתמש באלמנטים כאלה.

יאיר קורח: מה הם מנסים לעשות?

יאיר קורח: הם מנסים להשיג פרסום, הם מנסים להשיג את תשומת ליבו של ציבור הצרכנים על-מנת שהוא יגיע אליהם.

יאיר קורח: באותה מידה שאותה מסעדה לקחה בחורה והשכיבה אותה על השולחן ואכלו מגופה סושי.

יאיר קורח: .

יאיר קורח: אני זוכר פרסומת שבה הראו איזה שהוא אקט מיני בין שני סוסים.

יאיר קורח: הפרסומת הזאת נפסלה באיטליה, אבל אושרה באיזו שהיא קומבינציה כזו או אחרת בארץ.

רוני בר-און: השבוע ראיתי פרסומת לקפה, שכל אחד שולף מהכיס של השני איזה משהו שנראה כמו אמצעי מניעה, אבל כשמתקרבת המצלמה רואים שזו שקית קפה.

רוני בר-און: זאת בושה.

יאיר קורח: אני לא בטוח שאיזה שהוא חוק בעולם יוכל לעצור את דמיונו הפרוע של איזה שהוא קופירייטר.

יאיר קורח: הקופירייטרים תמיד יפרצו גבולות.

יאיר קורח: הם ילכו עם הרעיונות שלהם לכל מיני כיוונים.

יאיר קורח: אני מייעץ לוועדה הזאת להמשיך את היוזמה של המפרסמים ליצירת אמנה.

יאיר קורח: אתם תיזמו ותתערבו בניסוחה של אותה אמנה.

יאיר קורח: תצרפו אליה את המשווקים, את המפרסמים, את רשתות הפרסום השונות – טלוויזיה, רדיו, שלטי החוצות.

יאיר קורח: כולנו יחד נחתום על אמנה לגבי זה שיש גבולות שלא חוצים.

יאיר קורח: הטכניקה יכולה להועיל לכולם.

רוני בר-און: תמיד מתנפלים על הרשות המוסמכת.

רוני בר-און: עו"ד קמחי, אל תראה בזה התנפלות.

רוני בר-און: לא יכול להיות שיש חוק ותקנות מ1991 בענייני פרסומות, כששנתיים זה מונח כאבן שאין לה הופכין.

רוני בר-און: השיווק והפרסומת הם בעלי אותה עוצמה לחיוב ולשלילה, זאת אומרת פעם אחת כד למכור ופעם אחת כדי להשחית.

רוני בר-און: התקנות בעניין השיווק צריכות להיות מונחות במיידי.

רוני בר-און: אין בעיה להעתיק את העקרונות שנקבעו לעניין פרסומת ולהכפיף אותם גם לעניין השיווק.

רוני בר-און: צריך להתחיל לעבוד בעניין הזה עם סנקציות חריפות.

רוני בר-און: זו בדיוק תורת הענישה הקלאסית.

רוני בר-און: במקום שבן אדם רצה באמצעות צעד נפשע, באמצעות הפרת הנורמות המוסריות, החברתיות להפיק לעצמו תועלת הנאה תכה אותו.

רוני בר-און: ברגע שמישהו יקבל 100, 150 אלף קנס על דבר נתעב כזה, כולם יבינו שעל פרסומת כזאת הם יצטרכו למכור חצי מיליון סוודרים כדי להרוויח בחזרה את הכסף של הקנס.

יאיר קורח: אתה לא תעבור את מבחן בג"ץ.

רוני בר-און: אז שבג"ץ יהיה אחראי לקטסטרופה הזאת.

רוני בר-און: ההצעה להביא את איגוד המפרסמים ואת איגוד הפרסומאים היא הצעה מצויינת.

רוני בר-און: הילדים של הבן שלי, שהיום חשוף לתועבה הזאת, יהיו במצב שהם יהיו חשופים לאותה תועבה.

רוני בר-און: אני את נפשי כמחוקק הצלתי.

רוני בר-און: אם אני אחוקק חוק שבג"ץ יגיד שהוא לא חוקתי, אני ארים ידיים.

רוני בר-און: אני את תפקידי צריך לעשות.

רוני בר-און: אני מודיע לך שבג"ץ לא יבטל את זה.

דוד טל: אני חושב שכדאי שלא נגיע לחקיקה.

דוד טל: מן הסתם היה נכון לנסח אמנה.

דוד טל: אולי צריך לתחום את זה בפרק זמן של חודשיים, שאז תבוא בדברים עם איגוד המפרסמים והפרסומאים.

רוני בר-און: זה קצת מאוחר מידי, במיוחד כשאנחנו מגיעים לפגרה.

רוני בר-און: אני הייתי מבקש שאדוני יקבע פגישה בעוד חודש, כדי שלפחות נראה את הפרוגרמה הראשונה שלהם.

רוני בר-און: אז ניתן להם עוד חודש או עוד חודשיים, כדי לבוא לפה ולהציע איזו שהיא מערכת נורמטיבית שאליה נוכל להתכנס.

רוני בר-און: ואם לא, נעשה אנחנו.

דוד טל: אני מקבל את זה.

דוד טל: ועדת הכלכלה תאפשר תוך 30 לאיגוד המפרסמים והפרסומאים ולכל מי שקשור לכך, כולל הרגולטורים השונים, להמציא לוועדה את האמנה של הקוד האתי.

דוד טל: אנחנו נדון בנושא הזה.

דוד טל: אם הדבר ייראה לנו אנחנו נאפשר עוד פרק זמן נוסף של 30 יום.

דוד טל: במידה ולא, לא תהיה ברירה אלא להעביר חקיקה.

דוד טל: אני קורא לשר הממונה להתקין תקנות בעניין דרכי השיווק.

דוד טל: אני סבור שכדאי שזה ייעשה בלי חקיקה.