ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 135, 2004-01-21 09:00

שלום שמחון: האם לא קיים מסלול שלישי שבו אני משלם דמי שימוש חודשיים ומחזיר את המכשיר מתי שאני רוצה?

אבי רימון: בכל המסלולים אתה יכול להחזיר את המכשיר מתי שאתה רוצה, אבל אם אתה נמצא במסלול שבו ניתנה לך הנחה מאוד גבוהה על המכשיר ואתה התחייבת, אתה צריך לשלם סכום מקביל להנחה שקיבלת.

אבי רימון: ככל שאתה מתקרב לסיום 36 חודשים, כך התשלום שאתה תשלם הוא יותר נמוך.

אבי רימון: זו סוג של עסקת ליסינג.

אבי רימון: אין כאן משהו שמקפח את הצרכן.

אבי רימון: הצרכן מקבל אשראי בעסקאות האלה.

אבי רימון: בתום 36 החודשים הצרכן איננו נפגע ברוב המקרים.

אבי רימון: למעשה, הוא עובר לאותו מעמד של אותם צרכנים שהתקשרו לתקופה בלתי מוגבלת, ואין להם שום מחויבות ושום קנס.

אבי רימון: ב-10% מהמקרים האחרים, בעיקר בשוק העסקי, הצרכן משלם פחות, כיוון שלעיתים במרכיב של התשלומים הקבועים יש תשלום מסוים עבור ההנחה.

אבי רימון: אני לא מכיר מקרים בהם בתום 36 חדשים ישנה התייקרות.

אבי רימון: ברוב המקרים הצרכן נהנה.

אבי רימון: במידה ובתום 36 חודשים משתנות זכויותיו של הצרכן לרעה, אז יש טעם לשאול את הצרכן האם הוא מוכן לשנות את תנאיו, או להזכיר לו כי התנאים שלו מעתה יהיו פחות טובים.

אבי רימון: אם התנאים שלו נשארים זהים או נהיים טובים יותר, אין שום הגיון לנתק את הצרכן הזה מהשירות.

אבי רימון: גם לצרכן שאיננו מתחייב אנחנו לא מודיעים על הניתוק, ועל כן אין סיבה שתהיה הבחנה בין שני הצרכנים האלה.

אבי רימון: אני אראה לכם באמצעות הנתונים הסטטיסטיים שאתם פוגעים בצרכנים.

אבי רימון: רק 15% מכל הצרכנים מתנתקים במהלך השנה מהחברה שלהם.

אבי רימון: מחציתם מתנתקים בשל חובות.

אבי רימון: אנחנו עכשיו עוסקים רק ב-7% מכל הצרכנים שרוצים להתנתק.

שלום שמחון: 15% בתחום שלכם זה מאות אלפי אנשים.

אבי רימון: אתה גורם ל-93% מתושבי מדינת ישראל להרים טלפון או לשלוח מכתב לחברות הסלולאריות כדי להאריך את החוזה.

אבי רימון: הרבה ישכחו, ואז הם יתנתקו.

אבי רימון: אתם תגרמו להם סבל.

אבי רימון: הצרכן לא נפגע בשום צורה, כיוון שהוא תמיד יכול להתנתק.

עידו רוזנברג: מאחר ואנו מכירים את התחום הזה, אנחנו בדיוק איך הוא עובד.

עידו רוזנברג: להבדיל מעיתון שבמקרה הגרוע לא נקבל אותו ביום ראשון בבוקר, אם הלקוח לא יודיע לחברת הסלולארי שהוא מעונין להמשיך להיות מחובר, למחרת בבוקר הוא יקום ולא יהיה לו מכשיר פלאפון.

עידו רוזנברג: כולנו יודעים עד כמה העסקים תלויים במכשירי טלפון.

דוד טל: לאבא שלי לא היה טלפון לפני 20 שנה, והוא חי טוב.

עידו רוזנברג: זה נכון.

עידו רוזנברג: לפני 25 שנה גם חיו בלי טלוויזיה.

שלום שמחון: חבר הכנסת טל, יש עכשיו מכרז על הזכיין החמישי.

דוד טל: כולנו יודעים שאין צורך בו.

אורית נוקד: זה עניין של חינוך.

עידו רוזנברג: מהניסיון שלנו, גם כאשר מציעים ללקוח הטבות ושולחים לו מכתבים מיוחדים שמציעים לו הטבות גדולות, אחוז קטן מאוד, 3%-5%, חוזרים אלינו.

עידו רוזנברג: אנחנו מציגים פה מצב שבו למרות שבתום תקופת ההתחייבות לא משתנה לרעה מצבו של הצרכן, הוא ינותק.

שאול יהלום: האם אתה מוכן להודיע לו?

עידו רוזנברג: ודאי.

עידו רוזנברג: אני חושב שצריך להודיע לו לקראת תום התקופה.

עידו רוזנברג: בכל הרשיונות של המפעילים סלולאריים מוסדר העניין של התקשרות לתקופה מסוימת, עם כללים מוסדרים, עם חובות שמשרד התקשורת הטיל עלינו לצורך התקופה הזו ועם אי יכולת לשנות את התעריפים לפי ראות עיננו.

עידו רוזנברג: כאשר באים להטיל חובות נוספים, השאלה היא במי פוגעים.

עידו רוזנברג: לדעתנו, פוגעים בצרכן, בוודאי אם צריכים להודיע לו כל הזמן, ובוודאי אם מנתקים אותו בתום התקופה.

יצחק קמחי: הדברים שנאמרו עד כה הם אינם מדויקים.

יצחק קמחי: זה שממשיכים לקיים את אותם התנאים לאחר תום התקופה הקצובה שלך ההתקשרות שלך עם החברה הסלולארית, אומר בהכרח כי התנאים שלך היום הם גרועים.

יצחק קמחי: במשך שלוש השנים בהם הוא היה כבול, היו מסלולים טובים יותר, מבצעים טובים יותר ובוודאי הוא יכל לקבל חבילה זולה יותר.

יצחק קמחי: זה שזה נשאר אותו דבר, זה רע.

יצחק קמחי: הם אומרים בתמימות כי הצרכן נשאר באותם תנאים ועל כן הם רוצים להמשיך את החוזה מעבר ל-36 חודשים.

יצחק קמחי: זה לא נכון.

יצחק קמחי: מדובר על תנאים שמזיקים לצרכן.

עידו רוזנברג: ברגע שנותנים לצרכן את זכות הבחירה, הוא יוכל לבחור אם להתנתק או לא.

מיכאל הרצברג: חוזה כרטיסי האשראי הוא חוזה לזמן קצוב, לשנה.

מיכאל הרצברג: על פי החוק ניתן להאריך אותו לאחר השנה הזו מבלי לחתום על חוזה חדש, מאידך ניתן לבטל את החוזה כל יום, גם בעל הכרטיס וגם המנפיק, שלא לדר על כך שבעל הכרטיס יכול שלא להשתמש בו.

מיכאל הרצברג: המשמעות של הצעת החוק הזו, הא שלאחר שנה ויום כאשר הלקוח ירצה למשוך כסף או לעשות עסקה, יגידו לו שהכרטיס מבוטל.

מיכאל הרצברג: זה יכול לגרום לו יותר נזק מאשר תועלת.

שלום שמחון: אז אתם מציעים שזה לא יחול על כרטיסי אשראי.

גלית אבישי: זה ממילא לא חל עליהם.

מיכאל הרצברג: למה?

גלית אבישי: חוק הבנקאות חל עליכם.

מיכאל הרצברג: חוק הבנקאות מדבר על הטעייה, וכאן אנו לא מדברים על הטעייה.

גלית אבישי: זה לא נכון.

מיכאל הרצברג: אני כתבתי את חוק הגנת הצרכן.

מיכאל הרצברג: עד עכשיו שמעתי אתכם מדברים על הנושא של טלפון סלולארי, ויש לי רושם שהכוונה היתה להסדיר את הנושא של טלפון סלולארי, בעוד שההצעה היא כוללנית ומדברת על כל חוזה לזמן קצוב, חוזה עם רואה חשבון, עורך דין וחוזים של שירותים שונים.

מיכאל הרצברג: לדעתי, דווקא החוזים שעליהם מדברים כאן, הם לא לזמן קצוב.

מיכאל הרצברג: אלה חוזים שאומרים אם במשך שלוש שנים אתה יוצא מהעסקה, אתה משלם קנס, אבל אתה יכול להשתמש במכשיר כמה זמן שאתה רוצה.

שלום שמחון: מה אתה מציע?

מיכאל הרצברג: בתחום הביטוח מקובל כי גם אם מישהו לא הפסיק את הביטוח ולא הודיעו לו שמפסיקים אותו, הביטוח ממשיך.

מיכאל הרצברג: יש הרבה אנשים שיפגעו קשות מהצעת החוק הזו.

מיכאל הרצברג: תבואנה חברות הביטוח לאנשים ותאמרנה להם כי החוזה בטל.

מיכאל הרצברג: אני בטוח כי עכשיו שוב יגידו לי כי זה לא חל על חברות ביטוח.

מיכאל הרצברג: אני רוצה לומר כי זה לא חל על הטעיה.

אתי בנדלר: זה ממש לא נכון.

גלית אבישי: חוק הצרכן קובע כי זה לא יחול על תאגיד בנקאי.

יצחק קמחי: הוראות חוק זה לא יחולו על שירות הניתן בידי אחד מאלה: תאגיד בנקאי כמשמעותו בחוק הבנקאות(שירות ללקוח), מבטח או סוכן ביטוח כמשמעותם בחוק הפיקוח על עסקי ביטוח.

אתי בנדלר: זה לא חל על מבטח.

אתי בנדלר: ייתכן שעל חברת כרטיסי אשראי זה חל, ואז אנחנו נצטרך לבנות סעיף מפורש.

שאול יהלום: על זה בדיוק אנחנו מדברים.

שאול יהלום: אתה ניסחת משהו ואתה חושב שזה ממשיך גם היום.

שאול יהלום: מתברר שהנוסח השתנה ואתה אפילו לא מודע לזה.

מיכאל הרצברג: החוק הזה מציע חובת גילוי נאות ותוצאה משפטית של אי קיום.

מיכאל הרצברג: לדעתי, חובת גילוי נאות הוא דבר חשוב שצריך לקיים אותו, אבל לא כך לגבי תוצאה משפטית של אי קיום.

מיכאל הרצברג: אם היה לי חוזה לשנה לעיתון ולא הארכתי אותו והם ממשיכים לשלוח לי עיתון, אז הם מתנדבים לספק לי עיתון.

מיכאל הרצברג: זה בשונה מחוזה לזמן בלתי קצוב שבו אני ממשיך לצרוך את השירותים, בטלפון או בביטוח.

שלום שמחון: אני רוצה שאנחנו נכין את החוק לקראת הקריאה הראשונה, ועד שהוא ישוב מהקריאה הראשונה, תהיה לכם אפשרות להגיש את ההסתייגויות שלכם.

שלום שמחון: אתם תוכלו לנסות לשכנע אותנו בין הקריאה הראשונה לשניה ולשלישית.

שלום שמחון: אם יהיו בין לבין דברים שהם כבדי משקל, כמו שהציע כרגע היועץ המשפטי של כרטיסי אשראי, ניתן יהיה לארגן את הדברים בכתב ולקבל גם תשובה.

דוד טל: אני מתרשם היום מכל אנשי העסקים שהם דואגים לצרכנים.

שלום שמחון: גם כאשר אתם מחייבים בכרטיס האשראי, אתם שולחים חיוב חודשי ובו מפורטים החיובים.

דוד טל: שבוע שעבר כאשר באתי להוציא כסף מהכספומט, הוא כתב לי כי אני מחויב ב-1.24 שקלים ,ושאל אותי האם אני מסכים לכך.

גלית אבישי: זה היה המאבק שלנו.

דוד טל: פעם לא ידעתי אפילו שמחייבים.

שאול יהלום: לי באמת יש כרטיס אשראי כל החיים, ואני לא מחדש את החוזה בכל שנה.

מיכאל הרצברג: אבל אתה יכול כל יום לבטל אותו.

שלום שמחון: אורית, אני מבקש שתקראי את הצעת החוק שלך.

אורית נוקד: מקריאה את הצעת חוק הגנת הצרכן(תיקון עסקה לתקופה קצובה), התשס"ג 2003, סעיף (א).

חנה טירי: לגבי סעיף קטן א', אנחנו לקחנו את העיקרון המרכזי שהוא הודעה על סיום חוזה ונשארנו איתו.

חנה טירי: לגבי יתרת הסעיפים הממשלה סוברת כי יש בכך מעמסה גדולה מדי על העוסק, כמו גם שהעוסק לא מחויב לשלוח כל חודש קבלה.

אתי בנדלר: אם אני קוראת הנכון את הצעתה של חברת הכנסת נוקד, היא לא מחייבת לשלוח קבלה.

אתי בנדלר: היא אומרת שאם נשלחת קבלה או אחריות, אז תציינו את זה שם.

חנה טירי: אנחנו חשבנו שההצעה היא גורפת מדי.

דוד טל: מה אתם מציעים?

חנה טירי: אנחנו מציעים שברגע שלעוסק יש שליטה על הכיס של הצרכן, נחייב הודעה.

חנה טירי: ברגע שלעוסק יש הרשאה לחייב את חשבון הצרכן או הרשאה לחייב את כרטיס האשראי שלו, אלה יהיו העסקאות בהן אנחנו נחייב הודעה על סיום, כי ברגע שיש לו שליטה על החשבון שלו הוא יכול למשוך סכומים כמה שירצה.

אתי בנדלר: אדוני היו"ר, אני חושב כי החלק הזה של ההצעה הוא ראוי.

אתי בנדלר: כלומר, לא להחיל את זה על כל סוג של עסקה, אלא רק על סוג של עסקה שבה יש לעוסק הרשאה לחייב את לחשבון הצרכן או הרשאה לחייב את כרטיס האשראי שלו.

אתי בנדלר: אני חושבת כי בכל היתר, ההצעה של חה"כ נוקד היא ראויה יותר.

חנה טירי: אנחנו אומרים כי חובת ההודעה תחול אם העוסק רוצה להאריך את העסקה והוא מעונין להציע מחדש את אותה עסקה, בין אם זה באותם תנאים ובין אם זה בתנאים שונים.

חנה טירי: הוא יצטרך להודיע על כך 30 יום לפני מועד סיום העסקה.

חנה טירי: אנו חושבים ש-30 יום זה זמן סביר על מנת שהצרכן גם יוכל לבדוק האם יש הצעות יותר אטרקטיביות בשוק.

מיכאל הרצברג: אני חושב כי זמן החיוב בעת משלוח החשבון הוא נכון יותר.

מיכאל הרצברג: חיוב על פי הרשה לחיוב חשבון או על פי כרטיס אשראי זה דבר שנעשה בין בית העסק לבין הבנק על ידי סרט מגנטי לחיוב.

מיכאל הרצברג: זה לא זמן שהצרכן מקבל משהו.

מיכאל הרצברג: הצרכן צריך לקבל חשבון מחברת הפלאפון או האינטרנט.

מיכאל הרצברג: הוא יודע מהבנק שהוא חויב, אבל לא מהספק שלו או מחברת כרטיסי אשראי, ולכן מה שנכתב בהצעה הוא יותר נכון.

דוד טל: אני חושב שההצעה היא ראויה וזה נכון שזה יהיה כך.

דוד טל: אני חושב שאנחנו ניתן פה איזון וזה לא יהיה גורף מדי.

שלום שמחון: אבל זה יכול להיות בחשבון ולא פחות מ-30 יום.

אתי בנדלר: השאלה היא האם אתה שולל את ההצעה לא לחייב לשלוח הודעה בדבר חיוב או קבלה, אבל אם הם שולחים זאת, אז שיציינו זאת באותה הודעה.

אתי בנדלר: אם הם אינם שולחים הודעה, אז שיודיעו על כך לפחות 30 יום לפני תום העסקה.

דוד טל: העיקרון שבהנחיות יהיה שהיד הארוכה של העוסק לא תיכנס לכיס של הצרכן מבלי שהוא יודע שהוא ממשילך לקחת ממנו כסף.

דוד טל: ברגע שהוא רוצה להמשיך את העסקה, הוא צריך להביא לידיעתו של הצרכן כי בעוד 30 יום מגיעה העסקה לסיומה.

אתי בנדלר: בוא נניח כי מתוך תקופה של 36 חודשים נותרה תקופה של 6 חודשים.

אתי בנדלר: באותה תקופה חברה מפרסמת מבצע נפלא שמוגבל לתקופה מסוימת.

אתי בנדלר: ייתכן שאם אני אדע שנותרו לי רק עוד 6 חודשים עד תום העסקה, שווה יהיה לי לשלם את יתרת הסכום.

דוד טל: האם את חושבת שכצרכנית לא מוטלת עליך שום אחריות.

אתי בנדלר: ודאי שיש לי אחריות.

אתי בנדלר: כל מה שאני רוצה לדעת הוא איזו תקופה נשארה לי עד לתום העסקה.

אתי בנדלר: אני רק מבקשת שכאשר שולחים לי חשבון, שיציינו שם כמה תשלומים נותרו לעסקה, בדיוק מו שעושים בחברות האשראי.

גלית אבישי: אנחנו מדברים רק על מידע.

עידו רוזנברג: אנחנו צריכים להבין כי יש עלויות להוספת פרטים נוספים גם למי שנשלח לו חשבון חודשי.

עידו רוזנברג: לאנשים יש לעיתים יותר מארבעה מכשירים.

שלום שמחון: מה זה שייך?

שלום שמחון: לכל אחד מהם אתה שולחם חשבון נפרד.

שלום שמחון: אתה לא שולח לי חשבון מרוכז.

דוד טל: שולחים גם מרוכז וגם נפרד.

עידו רוזנברג: לא בהכרח.

עידו רוזנברג: הרבה מאוד לקוחות מבקשים לקבל את החשבון בצורה מרוכזת.

שלום שמחון: דוד, האם אתה מקבל את כל חשבונות הטלפונים של כל המשפחה שלך בחשבון אחד?

דוד טל: אני מקבל גם חשבון נפרד וגם חשבון מרוכז.

אתי בנדלר: בחברת סלקום התחילו לציין את הפרט הזה.

עידו רוזנברג: צריך לזכור שלרשות הצרכן עומדים מוקדים לשיחות חינם.

שאול יהלום: אי אפשר להשיג אותם.

עידו רוזנברג: הצרכן שנתקל במבצע של חברה מתחרה, יכול להרים שיחת טלפון שלא עולה לו כלום, ולברר כמה זמן נותר לו עד תום תקופת ההתחייבות.

עידו רוזנברג: לחייב את כל העסקים לשלוח להוסיף פרטים שיגדילו את המעטפה, זה לא נכון.

אתי בנדלר: מדובר בסך הכל בעוד שורה.

עידו רוזנברג: זו עוד שורה אם יש לו מכשיר אחד, אבל אם יש לו 10 מכשירים זה עוד דף.

לאה ורון: האם חלה עליכם חובה לשלוח חשבונות?

עידו רוזנברג: אנחנו שולחים חשבוניות לשני מיליון לקוחות כל חודש.

עידו רוזנברג: אם נצטרך להוסיף ל-50% מהם עוד דף, אנו מדברים על עלויות היסטריות, כאשר כל מה שנדרש מהצרכן הוא להרים טלפון במידה והוא נתקל במבצע של חברה מתחרה.

אתי בנדלר: אולי תיתן לוועדה פרטים קונקרטיים לגבי השאלה, כמה יעלה לחברה שאתה מיצג להוסיף שורה שבה תאמר כמה תשלומים נותרו.

עידו רוזנברג: זה ברור שאין לי כרגע את הנתונים.

עידו רוזנברג: קשה מאוד לבדוק את הנתונים האלה.

עידו רוזנברג: צריך לבדוק כמה מכשירים יש לכל לקוח והאם יש לו חשבון מפוצל או לא.

עידו רוזנברג: בחודש מסוים ייתכן שהחשבונית היא יחסית ריקה ולכן אפשר יהיה לצרף את המידע, אבל בחודש אחר לא.

עידו רוזנברג: על מה אנחנו באים להגן, על מצב שבו הלקוח יכול להרים שיחת טלפון שלא עולה לו אגורה ולברר את הנקודה?

עידו רוזנברג: בשביל זה להטיל על החברות לעדכן במשך 36 חודשים בפרטים שרוב ימות השנה לא מעניינים אותו בכלל?

שלום שמחון: תכתוב לנו את הדברים האלה בהתייחסות שלך לאחר הקריאה הראשונה.

שלום שמחון: אתם תשלחו לנו תזכיר בו תפרטו מהן העלויות הכלכליות שלכם.

שלום שמחון: אנחנו לא מתכוונים לפגוע בעסקים שלכם.

שאול יהלום: הדברים שנאמרו כאן אינם שייכים להצעה שלי, אבל כאשר אני יושב ושדומע את אנשי החברות הסלולאריות מתנגדים לדבר כל כך פשוט, אני חייב להגיב.

שאול יהלום: הם מפתים אותנו להיכנס עסקאות שמחזיקות אותנו צמודים אליהם במשך שלוש שנים.

שאול יהלום: אנחנו רואים בשוק הרבה דברים שמתחדשים בתקופה הזו ואנחנו תקועים שלוש שנים.

שאול יהלום: כאשר אני רוצה להשיג את נציגי החברה שלי, זה הסיוט הכי גדול.

שאול יהלום: אני מתקשר ועד שאני תופס אותם נשמע תקליט וכאשר אני לוחץ על המספר המבוקש, זה חוזר לתפריט הראשי.

שאול יהלום: אם אתה מגיע לנציג השירות, זה לאחר רבע שעה לערך.

שאול יהלום: זה שאנשים מבזבזים את הזמן, לא אכפת להם.

שאול יהלום: לא כולם גם מתקשרים חינם, כי יש כאלה שאינם נמצאים ליד המכשיר הסלולארי ומתקשרים מבזק, וגם זה לא אכפת להם, אבל לכתוב שורה שאומרת כי העלות של היציאה מהחוזה תעלה סכום מסוים, זה ימוטט אותם.

אורית נוקד: להתקשר עם החברות האלה ניתן דרך הטלפון, אבל לסיים את העסקה לא ניתן לעשות דרך הטלפון.

אורית נוקד: האדם צריך להגיע אליכם כדי לסיים את העסקה.

עידו רוזנברג: לא.

שאול יהלום: צריך לשלוח פקס, ולהתקשר על מנת לוודא שהפקס הגיע.

אורית נוקד: אז אנחנו מציעים סך הכל הוספה של 4 מילים.

אורית נוקד: אני מקבלת את התוספת הזו.

אתי בנדלר: ישנה את ההגדרה של עסקה לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: אני חושבת כי לאור ההערות שנשמעו כאן, ההגדרה הזו מחייבת תיקון.

אתי בנדלר: אני אקרא זאת: "עסקה לתקופת קצובה-עסקה להספקת שירות או מוצר למשך תקופה מסוימת שנקבעה בחוזה".

אתי בנדלר: אני מבינה כי מה שמוצע כאן הוא להרחיב את ההגדרה והחיל אותה גם על עסקה לתקופה בלתי קצובה, שבה יש התחייבות לתשלום עבור מצרך או שירות הקשור בחוזה למשך תקופה קצובה.

מיכאל הרצברג: מתכוונים רק לזה, כי ההנחה או ההטבה היא לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: לא מתכוונים גם לזה וגם לזה.

יוסי ברג: התמקדו כאן בנושא של הטלפונים הסלולאריים, אבל מהתלונות שמגיעות למועצה לצרכנות ולארגוני צרכנים אחרים, אנו רואים כי התופעה הזו חוזרת על עצמה בהרבה שטחים.

יוסי ברג: למשל, אנשים מתלוננים כי הם קיבלו הצעת מחיר לחיבור לכבלים בסך 90 שקלים, ולאחר תקופה מסוימת המחיר קפץ ל-170 שקלים או ל-200 שקלים.

יוסי ברג: כך קורה גם בחיבור לחברות אינטרנט.

שלום שמחון: אין שום מעקב על חיובי חברות הכבלים ו-YES.

שלום שמחון: לאחר כמה חודשים פתאום מחייבים אותך על סרט שלקחת.

יוסי ברג: לכן מקובל עלינו שכאשר מדובר בעסקה, הכוונה תהיה לכל עסקה שבה יש לעוסק שליטה והוא עלול לנצל לרעה את הכיס שלנו.

יוסי ברג: עסקה שבה יש לעוסק הרשאה לחייב את חשבון הצרכן והרשאה לחייב, כאשר העוסק מעונין להאריך את העסקה או לעשות שינוי מהותי.

אתי בנדלר: אתה מציע דבר שאינו כלול באף אחת משתי ההצעות.

אתי בנדלר: מצדי, הוועדה יכולה לשקול את זה ולהרחיב את ההצעות גם בכיוון הזה.

אתי בנדלר: אתה מציע כי בכל מקרה ברגע שעוסק רוצה לשנות באופן מהותי את תנאי העסקה, הוא לא יוכל לעשות זאת מבלי להודיע על כלך מראש לצרכן.

אורית נוקד: אני חושבת זה נכון לשלב את זה בהצעות.

אתי בנדלר: צריך לחשוב מהו שינוי מהותי.

חנה טירי: עמדת הממשלה היתה להתייחס לעסקה לתקופה קצובה בלבד.

חנה טירי: אנחנו חושבים שההגדרה מיותרת מכיוון שעסקה בחוק הגנת הצרכן מוגדרת כמכירת נכס או מתן שירות למשך תקופה מסוימת.

שלום שמחון: אנחנו לא בוועדת שרים לחקיקה עכשיו, אנחנו בוועדת כלכלה.

איריס הרמתי: הרחבת ההגדרה לעסקה לתקופה קצובה מביאה למצב שעשוי להיות אבסורדי, שבו לקוח שמלכתחילה התקשר לתקופה בלתי מוגבלת בידיעה שהוא מקבל שירותי תקשורת לתקופה בלתי מוגבלת, ימצא את עצמו מנותק מהשירות, אם הוא לא הודיע לי אחרת.

יצחק קמחי: זה לא מוגבל.

שלום שמחון: ממילא השוק הזה הולך להשתנות.

איריס הרמתי: תוכלו להרחיב את זה גם למצב שבו יש תשלומים על מכשיר ל-36 חודשים.

שלום שמחון: היום אתה הולך לסופר ולבית מרקחת ויכול לקנות מכשיר.

איריס הרמתי: השאחה היא מה קורה בתום 36 חודשים.

איריס הרמתי: האם אני אמורה לנתק את הלקוח אם הוא לא הודיע לי אחרת?

אתי בנדלר: אם הוא לא מאריך את ההתקשרות אז כן.

איריס הרמתי: אבל הלקוח התקשר מלכתחילה לתקופה בלתי מוגבלת.

אתי בנדלר: רוב האנשים מודעים רק לזה שהן התקשרו ל-36 חודשים, ולא לתקופה בלתי מוגבלת שבה רק התשלום עבור המכשיר הוא ל-36 חודשים.

אתי בנדלר: בדיוק על הסיטואציה הזו מדברת ההצעה.

דוד טל: אני רוצה לאשר שמה שחה"כ יהלום אמר זה נכון.

דוד טל: אני יצאתי וניסיתי להתקשר לכוכבית 166, מוקד פלאפון, ובסוף אפילו סגרו לי את הטלפון.

שלום שמחון: בשביל ההגינות תבדוק גם את השירות של חברה אחרת.

אתי בנדלר: אני מבקשת לקבל הנחיות מהוועדה, האם היא רוצה להרחיב אתה הצעות כך שהן תחולנה גם על שינוי מהותי בתנאי העסקה, ואם כן מהן ההוראות שמבקשת הוועדה לקבוע לעניין זה.

אתי בנדלר: האם הוועדה מבקשת שעל כל שינוי מהותי בתנאי העסקה תימסר הודעה על כך לצרכן?

אתי בנדלר: אני מניחה שלא מדובר על עדכון תעריפים לפי מדד, אלא על עלייה מעבר למדד.

אתי בנדלר: אני רוצה גם לדעת מה התוצאה של שינוי מהותי בתנאי עסקה שנמסרה עליה הודעה לצרכן.

אתי בנדלר: האם כתוצאה מזה הצרכן יהיה רשאי להודיע כי הוא מעונין לצאת מהסקה מבלי שתחולנה עליו תוצאות הפרת הסכם.

אורית נוקד: אני בעד להרחיב את ההצעה, כך שאדם יוכל להשתחרר מהעסקה מבלי שייחשב כמפר אותה, במקרה של שינוי מהותי.

אבי רימון: אני חושב שקובעים כאן נורמות כל כך קיצוניות, מבלי להתחשב בנסיבות.

אבי רימון: מה הקשר למדד?

אבי רימון: אם המדד מושפע מירידת ערך המקרקעין והעלויות שלנו גדלות, אז אנחנו לא יכולים להעלות את המחיר?

אבי רימון: אין בעיה עם חובת הודעה.

אבי רימון: אנחנו מודיעים ללקוחות שלנו, גם אם אנחנו מעלים מתחת למדד.

אבי רימון: הוראות גורפות שהלקוח יכול להשתחרר מהעסקה אם יש שינוי שהוא קצת מעל המדד, הן הוראות שלא צופות הרבה נסיבות שמשתנות.

אבי רימון: זה יכול לגרום לנו לנזק כספי אדיר.

אתי בנדלר: אז מהו שינוי מהותי לדעתך?

אבי רימון: אנחנו נודיע על כל שינוי מהותי.

אתי בנדלר: אבל מהו שינוי מהותי?

אתי בנדלר: עינת ברכה: אני חושב שטשטוש ההבחנה בין עסקאות לתקופה קצובה לעסקאות לתקופה לא קצובה יכול לגרום לנו לתוצאות מאוד קשות.

אתי בנדלר: זה יכול לגרום לזה שבסופו של דבר לעסק תהיינה פחות אפשרויות להציע כל מיני עסקאות ומבצעים, מה שבסופו של דבר יפגע בצרכן.

אתי בנדלר: אני חושבת כי בכל מקרה צריך לשמור על ההבחנה בין עסקה לתקופה קצובה לבין עסקה לתקופה לא קצובה.

שלום שמחון: אנחנו נרד מהרעיון האחרון של שינוים מהותיים.

שלום שמחון: זה מטיל עומס כבד.

חנה טירי: אנחנו בעד ההסדרה, אבל לא כרגע אלא כמטריה נפרדת, כיוון שזה מעורר הרבה בעיות.

שלום שמחון: חה"כ נוקד, תקראי בבקשה את סעיף (ב).

אורית נוקד: מקריאה את הצעת חוק הגנת הצרכן(תיקון עסקה לתקופה קצובה), התשס"ג 2003, סעיף (ב).

חנה טירי: אננחנו הצענו נוסח קצת שונה, אבל העיקרון הוא אותו עיקרון.

חנה טירי: הנוסח שלנו הוא: "בהודעה כאמור בסעיף קטן (א) יודיע העוסק באופן ברור כי העסקה תימשך לתקופה נוספת, רק אם יודיע הצרכן לעוסק על קבלת ההצעה.

חנה טירי: ההעסקה תסתיים במועדה, אלא אם כן קיבל העוסק הודעה מהצרכן..."

שלום שמחון: את מעבירה את האחריות לצרכן.

רוני נוי-בר: אם אני כעוסק שולחת לך הודעה ושם אני שואלת אותך האם אתה מעונין לחדש את העסקה, אתה כצרכן צריך לומר שאתה מעונין.

שלום שמחון: ואם אני לא מעונין.

רוני נוי-בר: אז העסקה תסתיים.

רוני נוי-בר: החלופה השנייה עליה חשבנו, היא לכתוב שרק אם תגיד שאתה לא רוצה, העסקה תיפסק, עלולה להיות מאוד בעייתית.

שלום שמחון: אם אני לא מודיע דבר, זאת אומרת שאני לא רוצה שהעסקה תימשך.

חנה טירי: אז העסקה מסתיימת.

יצחק קמחי: זו כן הטלת אחריות מסוימת על הצרכן, במידה והוא רוצה להמשיך בעסקה.

שלום שמחון: מה קורה אם הוא לא רוצה להמשיך בעסקה?

יצחק קמחי: העסקה מסתיימת.

יצחק קמחי: העסקה היא עסקה קצובה, ולכן כאשר מגיע מועד סיומה, היא מסתיימת.

אתי בנדלר: חוץ מהבדלים בנוסח , אני לא רואה הבדלים בעיקרון, פרט לכך שהצעת הממשלה היא שהודעת הצרכן לעוסק חייבת להיות בכתב.

אתי בנדלר: אני שואלת מדוע מחייבים שהארכת העסקה תהיה בכתב.

גלית אבישי: מראש העסקה לא נעשתה בכתב, אז למה מטילים על הצרכן לעשות זאת בכתב.

אתי בנדלר: למה הממשלה מציעה שההסכמה על הארכת העסקה תינתן בכתב?

שאול יהלום: גם אני מציע שזה יהיה בכתב, כיוון שאחרת היה על כך ויכוח.

שאול יהלום: החברה תאמר ללקוח שהוא הודיע.

אתי בנדלר: היום יש המון עסקאות שנעשות טלפונית.

שאול יהלום: אם אני מנוי לעיתון ומשלם בשלושה חודשים 50 שקלים, ולאחר מכן 200 שקלים.

שאול יהלום: אני מטלפן לחברה והיא אומרת לי כי אני טלפנתי להמשיך את העסקה.

שאול יהלום: איך אני יכול להוכיח שזה לא נכון?

אתי בנדלר: הם יצטרכו להוכיח שאתה טלפנת.

אתי בנדלר: הם יקליטו את השיחות שלהם.

שלום שמחון: היום הכל מוקלט.

שלום שמחון: בחברות ביטוח, כל מה שאתה אומר להם מוקלט.

שאול יהלום: אבל אין דרך אחרת שתשמש ראיה.

יצחק קמחי: הכוונה היא לא ליצור מעמסה נוספת, אלא ליצור ודאות ראייתית.

יצחק קמחי: הבעיה היא עם אותם מקרים שבהם יגידו לי שאני הארכתי את החוזה למרות שלא הארכתי את החוזה.

יצחק קמחי: אני יכול להתעורר אחרי כמה חודשים ולראות כי ממשיכים לחייב לי את החשבון, למרות שאני ידעתי שהעסקה הסתיימה.

יצחק קמחי: מאוד יכול להיות שאיזו מוקדנית דיברה איתך ואתה היית באמצע איזה סידור ולא בדיוק שמת לב למה אמרת.

יצחק קמחי: הרעיון הוא לתת את ההוכחה הראייתית והסכמה פוזיטיבית של הצרכן.

יצחק קמחי: אנחנו מדברים על הסיטואציות בהן לעוסק יש אפשרות להיכנס לכיס של הצרכן, במקרים שלחיוב דרך כרטיסי אשראי או הוראות קבע.

שאול יהלום: אני הייתי אומר, בכתב או בהסכמה שיש לה ודאות ראייתית.

שאול יהלום: זו יכולה להיות הקלטה או פקס.

גלית אבישי: ברגע שדורשים שליחת מכתב, מרבית הציבור לא יעשה את זה וזו הבעיה.

גלית אבישי: ברגע שיבקשו מאותה גברת בעלת טלפון סלולארי שהודיעו לה שהעסקה עומדת להסתיים לשלוח מכתב, זה לא יקרה והם יודעים שזה לא יקרה.

גלית אבישי: לכן מרבית העסקאות היום במשק נעשות בצורה טלפונית.

גלית אבישי: אנחנו כצרכנים נותנים אישור בטלפון לחייב את החשבון שלנו, אז פתאום ביטול העסקה יהיה בכתב?

שלום שמחון: מדברים על חידוש העסקה.

גלית אבישי: אנחנו לא דורשים את אותה בקשה לגבי ביצוע העסקה מראש, ולכן זה לא סביר לדרוש זאאת לגבי ביטול או חידוש.

גלית אבישי: לדעתי אין צורך בזה.

אבי רימון: ההנחה היא שהלקוחות רוצים להמשיך בשירות גם לאחר 36 חודשים.

אבי רימון: 93% מבין לקוחותינו ממשיכים, ולכן זה צריך להיות הפוך.

אבי רימון: אם אנו מודיעים לאדם, אנו ננתק אותו רק אם הוא יודיע לנו.

אבי רימון: ההנחה היא חזקה משפטית שכולם רוצים להמשיך, ולכן הכלל צריך להיות שאנחנו מודיעים, ובמידה והלקוח רוצה להתנתק הוא מודיע לנו.

שלום שמחון: אני מתחיל להיות מוטרד.

שלום שמחון: כנראה שהחוק בסדר.

אבי רימון: אנחנו מטילים על האנשים מעמסה בשביל אתם 5% שמעונינים לעבור לחברה אחרת.

אבי רימון: מי שרוצה לעבור לחברה אחרת, חזקה עליו שיודיע על כך.

אבי רימון: רוב האנשים לא מנתקים לגמרי את הטלפון, אלא עוברים לחברה אחרת.

אבי רימון: מי שעובר לחברה אחרת, עושה זאת לאחר שהוא יודע שיש לו הצעה יותר טובה.

שלום שמחון: לי יש מכשירים ניידים של כל החברות, אבל יש חברה אחת שעשיתי איתה עסקה ל-3 שנים, ושום דבר לא השתנה לאחר 3 שנים.

שלום שמחון: יש לי את הטלפון כבר 6 שנים, כאשר אני 3 שנים כלל לא משתמש בו, אבל החיוב נשאר אותו חיוב.

אבי רימון: מה רע בזה?

אבי רימון: המחירים עלו.

אתי בנדלר: אני אגיד לך מה רע בזה.

אתי בנדלר: אם הוא היה ניגש היום לאותה חברה ואומר לה כי הוא רוצה לעזוב, מיד היא היתה מציעה לו עסקה משופרת יותר.

שלום שמחון: אני עשיתי עסקה ל-3 שנים, כאשר בכל ודש שילמתי 60 שקלים עבור המכשיר.

שלום שמחון: 3 השנים כבר עברו מזמן והמחיר לא השתנה.

שלום שמחון: אני חושב שכבאר שילמתי פעמיים עבור המכשיר ואני אפילו לא משתמש בו.

שלום שמחון: אני ממשילך לשלם את אותן מספר שיחות שהם נתנו לי כבונוס קבוע.

שלום שמחון: אם היו מודיעים לי, הייתי פועל אחרת.

אבי רימון: אין לנו בעיה עם ההודעה, אלא בעיה עם ניתוק המכשיר במידה ואתה לא מודיע.

אבי רימון: רוב הצרכנים אינם במעמדך.

אבי רימון: לרוב הצרכנים יש מכשיר אחד ובו הם משתמשים רוב הזמן.

אבי רימון: אחרי 3 שנים רוב הצרכנים רוצים להמשיך ולהשתמש במכשיר.

שלום שמחון: אני סיימתי לשלם עבור המכשיר.

שלום שמחון: נניח שמתחשק לי להשתמש במכשיר רק פעם בשנה, האם אני יכול לומר להפסיק את ההתקשרות ולחדש לי מתי שאני ארצה?

אבי רימון: כן.

שלום שמחון: איך היתי אמור לדעת על כך?

שלום שמחון: אם לא היית פה היום לא הייתי יודע על כך.

אבי רימון: היית מרים טלפון למוקד ושואל אותו.

דוד טל: הרמתי טלפון למוקד אבל זה לא עוזר.

אבי רימון: ברגע שאין לך שום התחייבות על המכשיר, אתה יכול לנתק את הקו שלו בכל עת, והתחבר מחדש בכל עת.

אבי רימון: לנתק אנשים זה צעד מאוד דרסטית.

אבי רימון: זה עשוי לפגוע בעסקים שלהם, בנוחיות ובביטחון שלהם.

אתי בנדלר: אני לא הבנתי מה העיקרון שנקבע בסופו של דבר לגבי ההצעה שבקשת הצרכן להאריך את החוזה צריכה להיות בכתב.

שלום שמחון: מה שחבר הכנסת יהלום הציע, בכתב או בדרך ראייתית אחרת.

אתי בנדלר: הנושא של הדך הראייתית הוא ברור.

אתי בנדלר: אני לא צריכה לכתוב את זה בחוק כיוון שזה כך לגבי כל העסקאות שנעשות.

אתי בנדלר: חוק הגנת הצרכן מכיר בשורה ארוכה מאוד של עסקאות מכר מרחוק שנעשה באמצעות הטלפון או האינטרנט.

אתי בנדלר: לגבי כל אחת מהדרכים צריכה שתהיה ראיה בסופו של דבר, אבל החוק עצמו אינו מתייחס לצד הראייתי של הוכחת העסקה.

אתי בנדלר: לעסקה יש שני שלבים.

אתי בנדלר: לעסקה ממושכת יש לב הרצה שאצלי הוא מבצע ואחרי זה יש שינוי.

אתי בנדלר: השאלה היא האם השינוי הזה שהוא לא תחילת העסקה אלא מעבר, יוגדר גם כן.

אתי בנדלר: אני אכליל את זה.

שאול יהלום: אם הוא יוכל, אני מסכים.

אתי בנדלר: לפי הנחיית הוועדה, אני אגדיר עסקה לתקופה קצובה גם עסקה בלתי קצובה שיש בה איזשהו מבצע.

שאול יהלום: בסדר גמור.

שאול יהלום: אני קורא את סעיף 5 לפי מה שסוכם: "בחוק הגנת הצרכן התשמ"ה 1981 בסעיף 15 אחרי סעיף קטן (ג) יבוא (ד) במכירה מיוחדת שבמסגרתה נעשתה התקשרות לתקופה ממושכת שתיקבע בתקנות, לא יהיה תוקף להתקשרות בתום אותה תקופה, ויראו כאילו היא הוסכם בסמוך לתום אותה תקופת המכירה המיוחדת שהיא בטלה מתום אותה תקופה, אלא אם כן הציע העוסק לצרכן להאריך את ההתקשרות ביניהם לתקופה שלאחר תקופת המכירה המיוחדת והצרכן הביע את הסכמתו בכתב.

שאול יהלום: כאן אני מסכים שזה יהיה כל דרך ראייתית אחרת להמשך ההתקשרות אחרי תקופת המכירה המיוחדת.

אתי בנדלר: חה"כ יהלום, אם אני לא טועה ההצעה שהוועדה אישרה כוללת את כל סוגי המכירות, כולל מכירות מיוחדות, ולכן אנו צריכים הוראה כללית שאיננה רק מתייחסת למכירה מיוחדת.

גלית אבישי: הוא לא התכוון למכירה מיוחדת כהגדרתה בחוק הגנת הצרכן, אלא למבצע.

גלית אבישי: הכוונה היא למכירה בתנאים מסוימים.

אתי בנדלר: יש לנו הגדרה למכירה מיוחדת בחוק הגנת הצרכן.

שאול יהלום: אתי, אני משאיר את זה בידייך, ובלבד שיהיה ברור כי אחרי תום מבצע תידרש הסכמה להמשך החוזה.

אבי רימון: אנחנו מציעים לקבוע את ההוראות האלה כאשר יש שינוי לרעה בתום תקופת ההתחייבות.

אבי רימון: אנחנו לא רואים מה הטעם להבדיל בין מי שהתקשר לתקופה בלתי קצובה למי שהתקשר לתקופה קצובה.

דוד טל: הטעם הוא שייתכן שבינתיים ישנם מבצעים חדשים.

אבי רימון: הוא יקבל הודעה.

דוד טל: אני לא הייתי מרוצה מהחברה ואני רוצה לעבור לחברה אחרת.

שאול יהלום: אם אין שינוי, אז על מה החתמת אותי על תקופה של שלושה חודשים או על זמן לא מוגבל?

גלית אבישי: הוא רוצנה להמשיך את התקופה של 36 חודשים לעוד תקופה של 36 חודשים.

אבי רימון: לא נכון.

אתי בנדלר: אולי אתה תציע לצרכן חה"כ שמחון לעבור למסלול אחר שבו לא יצטרך לשלם דמי חיוב חודשיים באופן קבוע אלא לפי צריכה בלבד.

עידו רוזנברג: אני אודיע לו שתקופת ההתחייבות שלו הסתיימה, והוא יוכל לבחור לאיזה מסלול חדש הוא ירצה להיכנס.

שלום שמחון: כמה זמן מראש אתה תודיע לי?

עידו רוזנברג: 30 או 60 יום.

אתי בנדלר: אין שום סיבה שאם הוא לא נתן הסכמה מודעת להארכת ההתקשרות בתום תקופת המבצע, שזה יימשך.

אתי בנדלר: אם אתם מתעקשים כל כך זו ראייה לכך שאתם מפחדים.

עידו רוזנברג: אנו מכירים את השוק שלנו ואנחנו יודעים איך הוא עובד.

עידו רוזנברג: השוק שלנו עובד בצורה כזו בה אדם רוכש מכשיר ל-36 חודשים.

עידו רוזנברג: באותו אופן הוא יכול היה לשלם על המכשיר במזומן מראש, ולא היה נכנס לגדר החוק.

שלום שמחון: אני סיימתי לשלם על המכשיר במשך 36 חודשים.

שלום שמחון: מה קורה איתי מהרגע הזה?

אבי רימון: כאשר התשלום המכשיר מסתיים, המסלול נשאר בעינו.

אבי רימון: אם אתה רוצה לשנות את המסלול, אתה צריך להתקשר אלינו.

שלום שמחון: אבל בינתיים הצעת לכל העולם מסלולים חדשים.

שלום שמחון: למה אתה לא מודיע לי עליהם?

אבי רימון: אתה ממשיך במסלול שלך.

אבי רימון: אתה יכול לעבור למסלול אחר ואתה יכול לנתק את המכשיר מתי שאתה רוצה ללא שום קנס.

שלום שמחון: למה אתה לא מודיע לי על זה?

אבי רימון: אני אודיע לך כפי שזה ייקבע בחוק.

שלום שמחון: איפה תודיע לי , בחשבונית או באינטרנט?

אבי רימון: אתה תקבל בחשבונית הודעה, בהתאם לזמן שאתם תקבעו בחוק, כי תקופת ההתחייבות שלך הסתיימה.

אבי רימון: כאשר אנו אומרים התחייבות זו אמירה גורפת מדי.

אבי רימון: ניתן תמיד לצאת ממנה ולעבור למסלול אחר לפני תום ההתחייבות.

שלום שמחון: אני לא יודע אם תיאמתם את זה ביניכם או לא, אבל אתם מודיעים עכשיו לפרוטוקול שמעתה ואילך אתם תודיעו בחשבונית שלכם שתקופת ההתחייבות הסתיימה וניתן לעבור למסלול חדש.

אבי רימון: כן.

גלית אבישי: כל מה שאנחנו מבקשים הוא שהצרכן יחליט אם הוא מעונין להמשיך בעסקה או לא.

גלית אבישי: 36 חדשים זה הרבה זמן.

גלית אבישי: אני רוצה להחליט האם להמשיך עם העסקה או לא.

שלום שמחון: אני רוצה להבי מה אתם מודיעים עכשיו.

אבי רימון: אנחנו מודיעים כי אנחנו מוכנים להיערך כדי לעמוד במטלה הזו.

שאול יהלום: הוא אומר שהוא הודיע לך, אבל אם אתה היית אדיש להודעה אתה ממשיך במסגרת העבסקה.

אורית נוקד: זה מפספס את הרעיון.

אבי רימון: אלא אם אני הרעתי לך את התנאים.

אבי רימון: אם בתום 36 חודשים אתה עובר מתשלום קבוע של 40 שקלים לתשלום קבוע של 80 שקלים, יש כאן רציונל וטעם שהצרכן צריך לתת את הסכמתו להמשך העסקה בתנאים שונים, אבל אם הוא ממשיך באותם תנאי אז מה הטעם?

ירון לוינסון: אני רוצה להגיד שהחוזים האלה הם חוזים מקפחים, חד צדדים שאף בית דין לחוזים אחידים לא אישר אותם ולא יאשר.

ירון לוינסון: חבל שהמדינה לא חייבה אותן בזיכיון ללכת לבית דין לחוזים אחידים.

גלית אבישי: היא חייבה.

ירון לוינסון: אבל הם לא עשו את זה.

ירון לוינסון: אם הם היו עושים את זה, הרבה דברים היו נפתרים פה.

אורית נוקד: האם לא היה איזה פסק דין בבית משפט מחוזי לפני שבועיים?

גלית אבישי: היה.

ירון לוינסון: בשורה האחרונה בית דין לחוזים אחידים לא נתן וגם לא ייתן אישור לחוזים האלה.

ירון לוינסון: ההצעות האלה נועדו לפתור את הבעיות שקיימות.

ירון לוינסון: אני מגדיר את הצרכנים כצרכנים שבויים שתקועים ל-3 שנים.

שלום שמחון: הרבה יותר מ-3 שנים.

שלום שמחון: זה יכול להיגמר גם אחרי 6 שנים.

ירון לוינסון: אם לאחר שנה אני רוצה לשדרג את המכשיר, שוב מחייבים אותי ל-3 שנים.

ירון לוינסון: אתה נכנס למן סרקולציה.

אבי רימון: אז תקנה את המכשיר במזומן.

שלום שמחון: בסופו של דבר השוק יהיה בתחרות ובסוף ניתן יהיה לקנות ב-200 שקלים את המכשיר.

ירון לוינסון: צריך לעשות את האיזון הנכון ולא לפגוע יותר מדי.

ירון לוינסון: ההצעות שבהן אנו דנים הן הצעת מינימליות של גילוי נאות בכדי לתת אופציות נוספות לצרכן.

טל שגיב וולף: אני יועצת משפטית של חברת .

טל שגיב וולף: YES

שלום שמחון: האם אתם שולחים חשבונית פעם בחודש לצרכנים שלכם?

טל שגיב וולף: מי שמעוניין מקבל חשבונית.

שלום שמחון: מה זה מי שמעונין?

טל שגיב וולף: החוזה שלנו עבר את אישור בית הדין לחוזים אחידים.

טל שגיב וולף: הלקוחות שלנו מקבלים את החשבונית שלהם במסך הטלוויזיה.

טל שגיב וולף: אנחנו במאה ה-21 והטכנולוגיה מתפתחת.

טל שגיב וולף: תקופות המבצע אצלנו הן הרבה פעמים 6 חודשים או 12 חודשים, ולא 36 חודשים.

טל שגיב וולף: הלקוחות יודעים שבתום תקופת המבצע או תקופת ההיכרות הם יעברו לשלם מחיר לפי מחירון.

שאול יהלום: אילך הם יודעים?

טל שגיב וולף: אני חוששת שבסופו של דבר אנחנו נצטרך להתמודד עם הצעת החוק שמבוססת על עולם אחר ואיננה נכונה לעולם שלנו.

שאול יהלום: איך הם יודעים?

טל שגיב וולף: לקוחות מקבלים תמיד הודעה מאיתנו עם תום תקופת המבצע.

אורית נוקד: אם כך, מה הבעיה?

טל שגיב וולף: אתם מגישים הצעת חוק מסודרת שמדברת על זה שאני צריכה ליצור קשר עם הלקוח.

שאול יהלום: בוודאי.

שאול יהלום: את צריכה לקבל הסכמה מהצרכן.

טל שגיב וולף: מדובר אצלנו על עסקה לתקופה בלתי קצובה.

שאול יהלום: את מפתה כאן את הלקוח באמצעי בלתי הגון.

טל שגיב וולף: למה הוא לא הגון?

טל שגיב וולף: אני מידעת אותו על הכל ובנוסף מתזכרת אותו אחר כך.

שאול יהלום: את מכניסה לראש הלקוח כי מדובר בינתיים על סכום של 30 שקלים לחודש.

שאול יהלום: הוא מיד מתפתה לחתום ולשלם לך עירבון ולהתקין צלחת.

שאול יהלום: בתום חצי שנה הסכום עולה ל-180 שקלים, מבלי שהוא הספיק להבין זאת.

שאול יהלום: כל מה שאת צריכה זה לקבל את הסכמתו לכך.

טל שגיב וולף: זה דבר אלמנטרי.

טל שגיב וולף: הצרכנים לא הולכים עם ראש בקיר.

גלית אבישי: זה לא שהצרכנים הולכים עם ראש בקיר, אלא שהספקים ונותני השירות הם הרבה יותר מתוחכמים מהם.

גלית אבישי: זו הבעיה ועם זה הצעת החוק מנסה להתמודד.

שאול יהלום: בנוסף, את מחזיקה 8 עורכי דין, יועצי שיווק ומפרסמים ועושה שטיפת מוח.

שאול יהלום: איזה מנגנון הגנה יש לצרכן?

טל שגיב וולף: בחוק יש מנגנוני הגנה לצרכן אני טוענת שההגנה שנדונה פה היא מוגזמת.

שאול יהלום: האם זה מוגזם לדרוש הסכמה בכתב לשינוי המחיר?

טל שגיב וולף: דרישה להוכחה בכתב, היא כבר לא רלוונטית היום.

שלום שמחון: אני עדיין לא קיבלתי תשובה לגבי החשבונית והפירוט שלה.

שלום שמחון: את אומרת כי היא נמצאת רק על מסך הטלוויזיה.

טל שגיב וולף: אלא אם כן אתה מבקש זאת בכתב.

שלום שמחון: אז הנה אני מבקש זאת.

שלום שמחון: אני אבדוק אותך.

שלום שמחון: לאחר הקריאה הראשונה אני אציג פה את החשבונית.

שלום שמחון: אני רוצה לשאול שאלה נוספת.

שלום שמחון: נאמר והתקשר אלי מוקדן והציע לי עסקה מסוימת לחצי שנה או שנה, האם בתום התקופה אני מקבל מכם הודעה כי העסקה הסתיימה?

טל שגיב וולף: כן.

שלום שמחון: גם את זה אני אבדוק.

שלום שמחון: האם יש פה מערוצי הזה"ב?

לאה ורון: הם הוזמנו לדיון.

לאה ורון: הם גם לא שולחים חשבונית.

שלום שמחון: הכבלים כן שולחים חשבונית.

שלום שמחון: עד שעברתי לחברת YES קיבלתי תמיד חשבונית.

אתי בנדלר: אני לא קיבלתי חשבונית בחודשים האחרונים.

שלום שמחון: יש לוועדה פנייה בעניין ערוצי זה"ב על אי משלוח חשבוניות של ארנון בן חור.

יוסי ברג: הוא התלונן גם אצלנו במועצה.

שלום שמחון: הוא אומר פה שהוא פונה בתלונה לוועדה לגבי חברות שמספקות שירותים שונים שלאחר ההתקשרות הלקוחות עימן, הן מפסיקות לשלוח חשבוניות ללקוחות, כך שלא ניתן לעקוב אחר החיובים החודשיים והסכומים אותם גובות החברות הנ"ל.

שלום שמחון: הואר מדבר על התקשרות עם ערוצי זה"ב, אבל הוא אומר שזה כולל גם את אינטרנט זה"ב, YES תב"ל וכו'.

שלום שמחון: הוא אומר גם כי לעיתים חוסר ההתאמה שבין החיוב בפועל לבין מה שהובטח בזמן ההתקשרות עם החברות הנ"ל עומד על סכום פעוט של שקלים בודדים, אולם מדובר בסוגיה עקרונית בה הימנעות ממשלוח חשבונית מונעת מעקב אחר החיובים השונים.

שלום שמחון: אני מבין שזה גם מה שרוצים למנוע מגישי הצעות החוק.

אורית נוקד: זה בסעיף הראשון שהקראנו.

יחיאל חזן: אני רוצה לומר משהו.

שלום שמחון: נעלמת לי.

שלום שמחון: בזמן האחרון הליכוד מחרים את ישיבותיי.

יחיאל חזן: זה בגלל עיסוקים בוועדות אחרות.

יחיאל חזן: בהיסטוריה שלי אני נתתי שירות לקוחות בחברת הטלוויזיה בכבלים.

יחיאל חזן: האדם שכתב את המכתב, צודק.

יחיאל חזן: חברות הכבלים אינן שולחות חשבוניות.

יחיאל חזן: כאשר הלקוח מבקש חשבונית, הן שולחות לו את החשבונית באופן אישי.

יחיאל חזן: הן שולחות לו פעם בשנה חשבונית מרוכזת בשביל כל השנה, אבל הן לא שולחות לו מדי חודש בחודשו את עלות דמי המנוי שגובים ממנו, כי הטענה היא שאתה רואה את זה בבנק.

שלום שמחון: כאשר הייתי בכבלים הייתי מקבל חשבונית מפורטת.

שלום שמחון: החיובים על ההזמנות זה שירות שאתה מזמין.

שלום שמחון: ב-YES אני לא מקבל חשבונית בכלל.

שלום שמחון: אני רואה בחיוב כרטיס האשראי כמה מחייבים אותי, אבל אני לא יודע על מה.

שלום שמחון: אני מציע שהחברות הנוגעות בדבר תגשנה את ההסתייגויות שלהן, את חוות דעתן ומה הן מתכוונות לעשות ומה הן מציעות כחלופה, לאחר הקריאה הראשונה.

אתי בנדלר: אם הצעת החוק בשלב הזה לא תתייחס לחובת משלוח הודעות חיוב או חשבוניות, לא ניתן יהיה להוסיף את זה אחרי הקריאה הראשונה, משום שאז זה יהיה ניסיון חדש.

דוד טל: אז בוא נכניס זאת כחלק מהחוק.

דוד טל: להוריד תמיד אפשר.

אתי בנדלר: אני מציעה שכדי שיהיה לנו מנוף להיתלות עליו לאחר הקריאה הראשונה, אני אכניס הוראה שלפיה השר באישור ועדת הכלכלה רשאי לתת לעוסק הוראות בדבר משלוח הודעות חיוב או חשבונית מס לצרכן.

אתי בנדלר: כך זה לא יהיה נושא חדש כאשר נדון בזה לאחר הקריאה הראשונה.

שלום שמחון: אם אתם תציעו הצעות אחרות, אז אנחנו נוריד את זה.

עינת ברכה: מאחר ומדובר במגזרים מאוד ספציפיים שבהם מתעוררות הבעיות, אולי ניתן לחשוב על פתרון הבעיה בהסדרים מיוחדים לענפים ספציפיים ולא לעשות זאת בחקיקה שתחול על כל המגזר העסקי, גם על העסקים הקטנים יותר שזו מעמסה יותר גדולה עבורם.

שלום שמחון: אתם לא מבינים על מה אתם מדברים.

שלום שמחון: אני יכול לכתוב אנציקלופדיה על הדברים האלה.

שלום שמחון: הבת שלי התקשרה יום אחד לשירות כלשהו.

שלום שמחון: אני לאחר שנה וחצי גיליתי שאני מחויב עבור השירות.

שלום שמחון: הרמתי טלפון לאותו שירות, אבל לא הצלחתי לחייב את החשבון, כיוון שמספר תעודת הזהות שהבת שלי נתנה הוא מספר תעודת זהות שגוי, אז היא כבר לא הבת שלי.

שלום שמחון: הייתי צריך לערב את שר התקשורת כדי שיבטלו לי את החיוב.

שלום שמחון: אני לא ראיתי אפילו חשבון אחד של אותו שירות.

שלום שמחון: הם סגרו עסקה עם קטינה, וחייבו את החשבון שלי על שירות שהיא לא השתמשה בו מעולם.

גלית אבישי: הדבר הכי מהותי בהצעת החוק הוא שעסקה מסתיימת לאחר 36 חודשים, גם אם אין שינוי במחיר.

גלית אבישי: יש רגע בו העסקה צריכה להסתיים והצרכן יכול לבדוק את החלופות בשוק.

גלית אבישי: זה העיקרון המרכזי, ועל זה אסור לוותר.

אבי רימון: הלקוח יכול לעזוב בכל עת.

שאול יהלום: תשלח לו S.M.S.

שלום שמחון: לקראת סוף הדיון אני מבין את ההצעה.

יחיאל חזן: כל המאבק הזה של החברות לא לשלוח חשבוניות, זה כיוון שהחברות רוצות לחסוך את עלות המשלוח.

שלום שמחון: האם יש פה נציג אוצר?

אתי בנדלר: עמדת הממשלה היא לתמוך בחוק.

אתי בנדלר: לא מדובר בהצעת חורק תקציבית , אבל בכל מקרה אני מבקשת לדעת אם יש עלות להצעת החוק.

דוד טל: אני רוצה הצבעה שמית.

שלום שמחון: נעבור להצבעה.

שלום שמחון: ה צ ב ע ה בעד: דוד טל, אורית נוקד, שלום שמחון נגד: 0 נמנעים: אין אנו מאשרים את ההצעה לקריאה ראשונה.

שלום שמחון: תודה רבה, הישיבה נעולה.