ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 205, 2005-01-31 10:00

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

רוני בר-און: אנחנו מבקשים לקבוע מסגרת דיון להצעות להביע אי-אמון בממשלה.

רוני בר-און: יש שתי הצעות להביע אי-אמון, האחת של סיעות המפד"ל והאיחוד הלאומי, בעניין המסע המאורגן והמתוכנן לדה-לגיטימציה של המתיישבים ביש"ע על הממשלה.

רוני בר-און: המועמד להרכיב את הממשלה הנו חבר הכנסת בנימין אלון.

רוני בר-און: ההצעה האחרת היא של ש"ס, בנושא העלאת מחיר החלב וגזלת דייסת העוני של ילדי ישראל.

רוני בר-און: המועמד להרכיב את הממשלה הנו חבר הכנסת הרב אליהו ישי.

רוני בר-און: ההצעות יידונו היום בישיבת הכנסת, ביום ב', כ"א בשבט התשס"ה, 31 בינואר 2005.

אברהם פורז: למה אתה מקפח את העבודה ואת שינוי?

רוני בר-און: אני מקפח בעיקר את הליכוד.

רוני בר-און: בדרך-כלל הליכוד מקבל 20 דקות ושינוי מקבלת 8 דקות.

אברהם פורז: אני חושב שצריכות להיות שלוש מדרגות: הליכוד במדרגה הכי גבוהה, העבודה ושינוי באמצע והיתר במדרגה הנמוכה.

רוני בר-און: נעשה כמו שעשינו בשבוע שעבר: 10 דקות לליכוד, 5 דקות לשינוי ולעבודה ו-3 דקות לכל יתר סיעות הבית.

רוני בר-און: אין הצעה אחרת.

רוני בר-און: מי בעד ההצעה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: המלצת הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא העוזרים הפרלמנטריים – דיון בהשגות חברי הכנסת

רוני בר-און: אנחנו מקדמים בברכה את יושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: הנושא על סדר-היום הוא המלצת הוועדה לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת, בנושא העוזרים הפרלמנטריים, דיון בהשגות חברי הכנסת, בהשתתפות חברי הוועדה הציבורית.

רוני בר-און: אני מקדם בברכה את פרופ' גרונאו, יושב-ראש הוועדה, ואת עו"ד יוסי גילאור, חבר הוועדה.

רוני בר-און: רואה חשבון דניאל דורון, חבר הוועדה, הודיע שהוא לא יגיע.

רוני בר-און: אדוני יושב-ראש הכנסת, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הרשו לי לברך את חברי ועדת גרונאו, הפרופ' גרונאו, עו"ד יוסי גלאור ורואה חשבון דניאל דורון.

ראובן ריבלין: ביקשנו מהם לשמש כוועדה ציבורית, אשר מלווה אותנו ואשר בסמכותה לקבוע את אותם תנאים שהם תנאים של חברי כנסת.

ראובן ריבלין: צריך לזכור, שעוזרי חברי הכנסת הם חלק מהתנאים של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: היום המלצות ועדת גרונאו מחייבות אותנו להגדיל את תקציב הכנסת בחמישה מיליון שקלים כתוצאה מההמלצות, שבאו להעתיר ולהוסיף לעוזרים הפרלמנטריים תנאים כאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: אני בהחלט מקבל כל המלצה של ועדה, שאנחנו כגוף ציבורי הקמנו אותה.

ראובן ריבלין: מן הדין הוא, שרק במקרים מאוד מיוחדים לא נאמץ את המסקנות שלהם, שכן אנחנו למעשה האצלנו להם סמכות שהיתה נתונה בידינו והעברנו אליהם, על-מנת שהם ישקלו כגוף חיצוני את כל הדברים וכל השיקולים להם צריך כדי להחליט בכל אותן בקשות שהובאו בפניהם.

ראובן ריבלין: לכן כעיקרון אני מציע לקבל תמיד מקשה אחת, בלי הסתייגויות, אלא אם כן הם מסכימים בעצמם להסתייגות כזאת או אחרת, לאחר שהם שומעים אתכם, מתוך כך שאולי נפלה אי הבנה או דבר שהוא בבחינת טעות שלא היתה באה לידי טעות אלא אם היו הדברים מובאים בפני הוועדה בזמן שהיא באה לקבוע את העובדות שלהן צריך כדי לקבוע את המסקנות.

ראובן ריבלין: העוזרים הפרלמנטריים הם תבליט פניו של חבר הכנסת.

ראובן ריבלין: אמור לי מי העוזר הפרלמנטרי שלך, ואומר לך כיצד אתה מתפקד וכיצד אתה פועל כחבר כנסת.

ראובן ריבלין: יצאה מתחת ידינו הקביעה לאפשר לחברי כנסת להעסיק עוזרים פרלמנטריים בעלי תואר שני או בדרכם לתואר שני.

ראובן ריבלין: לצורך כך הכפלנו וגם הוספנו להכפלה סכום שהיה אפשר לתת לאותו עוזר פרלמנטרי, שהוא כבר לא רק בוגר אלא בדרך להיות מוסמך אקדמאית.

ראובן ריבלין: הדברים באו מתוך מחשבה, שהעוזרים מפרים את עבודתם של חברי הכנסת ומוסיפים לעבודת חברי הכנסת, מאדירים את עבודתם וכתוצאה מכך גם מאדירים את פעולתה של הכנסת, לתפארת הרשות המחוקקת והרשות העוקבת אחר הממשלה.

ראובן ריבלין: כתוצאה מכך נוצר מצב שבו נתקיימו אצל חבר כנסת אחד, שזכה לקבל שני עוזרים פרלמנטריים במקום עוזר אחד, כפי שהיה נהוג עד שנת 1996, עד המלצות רוזן-צבי.

ראובן ריבלין: בזמנו היה לכל חבר כנסת עוזר אחד.

ראובן ריבלין: העוזר היה מקבל שכר זעום, כמעט כפי שהיה בתקופת המנדט כאשר אנחנו ביקשנו להיות מתמחים.

ראובן ריבלין: אז שאלו אותנו עורכי-הדין הוותיקים כמה אנחנו מוכנים לשלם להם על-מנת שיקבלו אותם במשרדיהם.

עו"ד יוסף גילאור: אני הייתי מתמחה בבית-המשפט העליון, ולא קיבלתי שכר בכלל.

ראובן ריבלין: בשנת 1996 היה לכל חבר כנסת עוזר פרלמנטרי אחד, והוא היה מקבל שכר בטל בכל קנה מידה, שכר שלא היה ראוי אפילו לעבודתו של מישהו שהוא נושא כלים של אדם מן היישוב.

ראובן ריבלין: כתוצאה מהשקעת מחשבה רבה ומהבנה והפנמה שכאשר עוזרים פרלמנטריים הם בתנאי סף בהשכלה פורמלית מחייבת, הם יכולים לעזור ולהאדיר גם את פעולת הכנסת, ועדה ציבורית המליצה לפנינו ואפשרה לנו לקיים מערכת של עזרה של שני עוזרים פרלמנטריים.

ראובן ריבלין: היא קבעה שעוזר אחד יקבל 8,000 שקלים, זאת אומרת מבחינת המשק מדובר במשכורת של אדם אשר נמצא במהלכים הראשונים של עבודתו המקצועית, מקום שיכול להיות לו כמסדרון המוביל לאופקים שהוא קבע אותם כמסע האישי שלו על-מנת להגשים את הרצונות שלו.

ראובן ריבלין: גם לאפשר לו להתפרנס וגם לאפשר לו להתפתח, ובעיקר לאפשר לו לעזור לחברי הכנסת לעשות את עבודתם בצורה המכובדת ביותר.

ראובן ריבלין: כמה מחברי הכנסת ביקשו מייד שבמקום שניתן להם 8,000 שקלים ו-4,000 שקלים, ניתן להם 12,000 שקלים שבהם יוכלו להתחלק שני העוזרים.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הרעיון שעמד מאחורי הגישה שאנחנו צריכים לאפשר לחבר הכנסת להעסיק אדם בעל כישורים פורמליים רחבים יותר, גם הוא התבטל כתוצאה מכך שחברי הכנסת ראו ב-12,000 השקלים שהוקדשו להעסקת עוזרים מקצועיים כסכום העומד ברשותם על-מנת לעשות צדק בין עוזריהם.

ראובן ריבלין: גם בעניין זה פעמים העלמנו עין או הלכנו שבי אחרי לבנו, ואמרנו שבאמת אולי העיקרון של השוויון יותר חשוב מהעיקרון שעמד לנגד עינינו כאשר הגדרנו את הסכומים הניתנים לעוזרים פרלמנטריים.

ראובן ריבלין: עוזרים פרלמנטריים הם כמובן העוזרים של חברי הכנסת, והם כמובן משרות אמון בלתי מתפשר של חברי הכנסת כלפי עוזריהם.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות עוזר, אלא אם כן חבר הכנסת בחר בו.

ראובן ריבלין: גם לא יכול להיות עוזר שימשיך בתפקידו, אם חבר הכנסת חלילה לא רוצה אותו יותר, או אפילו מאס בו.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שצריכים להיות ברורים.

ראובן ריבלין: מטבע הדברים, ובהתאם לנוהג שקנה לו שליטה בכנסת מאז ייסודה, חברי הכנסת מעסיקים את העוזרים הפרלמנטריים, וכדי שהם ישלמו להם בצורה מסודרת, הכנסת מקבלת על עצמה את ההתחייבויות של חברי הכנסת כלפי עוזריהם הפרלמנטריים, בתוך הסכומים העומדים לרשות חברי הכנסת כתנאי חברי כנסת.

ראובן ריבלין: פירושו של דבר, שהמערכת המשפטית והמערך המשפטי ברור לגמרי.

ראובן ריבלין: אין עוזרים פרלמנטריים עובדי הכנסת, אלא הם עובדיהם של חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: צא ולמד, אם כל עוזר פרלמנטרי המתקבל על-ידי כל חבר כנסת יהיה לעובד כנסת, הרי שגם כאשר ימאס בו חבר הכנסת, הוא ימשיך וישמש כעובד כנסת.

איתן כבל: או אם העוזר הפרלמנטרי ימאס בחבר הכנסת.

ראובן ריבלין: הדוגמה שלך היא דוגמה מצוינת.

רוני בר-און: הדבר דומה למשרות אמון בשירות הציבורי.

רוני בר-און: בא שר עם העוזרים שלו, הולך השר, הולכים העוזרים.

רוני בר-און: בעניין הזה קיבלתי חוות דעת שהזמינה הלשכה לייעוץ המשפטי, שאומרת ששאלת מי המעסיק של עוזרי חברי הכנסת היא שאלה שמסורה לשיקול הדעת הבלעדי שלך.

רוני בר-און: ועדת הכנסת, כך או כך, לא תדון בשאלה הזאת.

רוני בר-און: אתה הוא היחיד שמוסמך להחליט, ואתה תחליט בעניין הזה.

רוני בר-און: מבחינת ועדת הכנסת, העניין הזה לא נמצא על סדר יומה יותר.

ראובן ריבלין: יש כאלה שחושבים שנתברך יושב-ראש הכנסת בסמכויות של נציב שירות המדינה.

ראובן ריבלין: זאת מטלה כבדה מאוד ומחייבת מאוד ואחראית מאוד, ואני יודע שלפעמים יושבי-ראש כנסת לא נותנים דין-וחשבון מה יקרה בדורות הבאים, שכן אין לידם נציב הדורות הבאים.

ראובן ריבלין: כנציב שירות המדינה התחייבתי ואני מתחייב כלפי מבקר המדינה ליישם את אשר קבע בדוח מפורט ביותר על המעללים של הכנסת במשך 56 שנות קיומה, שכמובן לא מתייחס לתקופה שאנחנו משמשים בכנסת ה-16, אבל הוא מחייב את הכנסת ה-16 ואת הכנסות הבאות, ואנחנו מיישמים אותו כבר הלכה למעשה, כמצוות ביקורת המדינה שבה אנחנו מחייבים את משרדי הממשלה לשמור קלה כבחמורה ולקיים את המלצות הדוח כאשר הוא נראה לנו.

ראובן ריבלין: לכן צריך לזכור תמיד, כאשר אנחנו רוצים להמציא את הגלגל, שגם אנשים לפני כן ישבו שבעה תמימים על-מנת לקבוע בגורלות של אנשים.

ראובן ריבלין: לעומת ערב 1996, מצבם של העוזרים הפרלמנטריים הוא כל כך טוב, שאין אדם בארץ שמחשיב את עצמו שהוא גם בעל יכולת שלא היה רוצה לשמש את אחד מחברי הכנסת, מה עוד שחברי הכנסת כולם הם אנשים דגולים ובעלי יכולות אדירות, והאפשרות להיות במרכז העניינים ובמרכז קבלת ההחלטות היא דבר מפתה.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, אנחנו צריכים תמיד לזכור, שכל עוזר פרלמנטרי הוא פריבילגיה שניתנת לחבר הכנסת על-פי תנאי שירותו, על-פי תנאי כהונתו.

ראובן ריבלין: והתנאים האלה נעשים ונקבעים ומשתנים על-ידי ועדה שהקמנו אותה, שהיא היום ועדת גרונאו.

ראובן ריבלין: בזמנו היו ועדות גלנור וועדת רוזן-צבי.

ראובן ריבלין: כל הדורות משתבחים בוועדות שלהם, ואני חושב שהכנסת ה-16 לא הפחיתה לעשות כאשר קבעה את פרופ' גרונאו ואת החברים גילאור ודורון כוועדה שהיא אובייקטיבית לחלוטין שתקבע לנו את אותם דברים שבהם אנחנו מתלבטים ולא רוצים לקבוע בעצמנו.

ראובן ריבלין: למותר לציין שרבים מחברי הכנסת מעסיקים עוזרים פרלמנטריים שהם על תקן של עוזרים בעלי השכלה אקדמאית מתקדמת כאנשים שהם מלווים או נהגים וכיו"ב.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שכמובן תלויים בכל חבר כנסת, ובהם אני לא רוצה לגעת עכשיו.

ראובן ריבלין: יושב פה יו"ר ועד העוזרים הפרלמנטריים, ואם הוא הנחתום שמעיד על העוזרים הפרלמנטריים, אז נתברכה הכנסת בעוזרים פרלמנטריים מעולים, שיודעים את מה שהם רוצים וגם יודעים להיאבק ולהילחם.

ראובן ריבלין: אינני בטוח שעוזרים פרלמנטריים הם גילדה אשר צריכה להיאבק ולהילחם ולעשות לעצמם לובי בתוך הכנסת, בכל מה שקשור לתנאי העסקתם.

ראובן ריבלין: תנאי העסקתם ברורים בטרם ייכנסו.

ראובן ריבלין: הם גם לא תנאי העסקה שמוחמרים או מקוצצים בעניין כזה או אחר.

ראובן ריבלין: תמיד טוב להתקדם, תמיד טוב להוסיף.

ראובן ריבלין: צריך לזכור שלכל חבר כנסת יש מרכז המחקר ומידע כעוזר פרלמנטרי קולקטיבי, שיכול להיות עוזר פרלמנטרי אישי של כל אחד מחברי הכנסת, אם חברי הכנסת רוצים לקבל פרטים נוספים שלהם הם צריכים כדי להאדיר את עבודתם הפרלמנטרית.

ראובן ריבלין: העוזרים הפרלמנטריים יכולים להתהלך בבית ולהיכנס לכל מקום, משום שהם משרתים את חברי הכנסת, לא משום שהם עובדים בתוך הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מכיר הרבה עוזרים פרלמנטריים שלימים היו לחברי כנסת, לשרים ולסגני ראשי ממשלה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני עם עוזר פרלמנטרי מאז 1996, בלי שהחלפתי אותו, ואני מאוד מרוצה.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, כמובן שאם העוזרים הם רציניים, בדרך-כלל אחרי כמה שנים הם רוצים להמשיך ולהתפתח במישור האישי שלהם.

ראובן ריבלין: לפיכך, ומתוך ראייה זאת, ומתוך הבנה ברורה שמנהל הכנסת נתון בידיו של נציב שירות המדינה לענייני הכנסת, שהוא יושב-ראש הכנסת – דרך אגב, אני מתכוון להמליץ שנציב שירות המדינה מטעם הכנסת לא יהיה פוליטיקאי, אבל זה דבר שיהיה נתון להחלטה שלי ושלכם גם יחד – אני מציע בפני כל חברי הוועדה לא לעמוד בפני לחצים כאלה או אחרים, שהם לחצים על רקע אישי, אלא לראות את התמונה ואת המסגרת הכוללת.

ראובן ריבלין: אנחנו העברנו את אותה סמכות לוועדה שהיא ועדה חיצונית, שאין ויכוח על יכולתה, על מיומנותה ועל עוצמתה, היא ועדת גרונאו.

ראובן ריבלין: היא המליצה בפנינו.

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שיש חלק מההמלצות שלא נוחות לי באופן אישי.

ראובן ריבלין: אני מתעלם מכך, ואני מבקש לאמץ את המלצות ועדת גרונאו ולקבוע שאלה ההמלצות, אין פחות מהן וגם אין יותר מהן.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רוני בר-און: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוני בר-און: ביום 9 במאי 2004 הוגשו המלצות ועדת גרונאו בנושא העוזרים הפרלמנטריים.

רוני בר-און: כשישה שבועות אחר-כך, ב-29 ביוני, קיימנו דיון והחלטנו לאמץ חלק מן ההמלצות.

רוני בר-און: ביום 20 ביוני 2004 הוגשה המלצה נוספת, ומאז ועד היום הוגשו השגות של מספר רב של חברי כנסת לגבי חלק מההשגות, ושל מספר מועט של חברי כנסת לגבי חלק אחר מן ההשגות, גם השגות מקוריות, חלק הצטרפו לכל ההשגות וחלק הצטרפו רק לחלק מההשגות.

רוני בר-און: בכנסת יש היום כ-200 עוזרים פרלמנטריים.

רוני בר-און: כזכור, מבחינת התקנון רשאית ועדת הכנסת לקבל את ההמלצות, לדחות אותן או לקבל אותן בחלקן ולמעשה לדחות אותן בחלקן.

רוני בר-און: בהמלצות שמונחות כאן היום אנחנו מדברים בעיקר בעיגון של הוראות שקיימות מזה שנים רבות, זכאות לשני עוזרים שעובדים אצל חבר הכנסת, חייבים לו חובת נאמנות, גם עוזר מקצועי וגם עוזר מנהלי.

רוני בר-און: בנוסף למשכורת, מדובר בתנאי שכר והטבות נלוות, כמו אש"ל, טלפון נייד, קרן השתלמות וכיוצא באלה דברים שונים.

רוני בר-און: ועדת גרונאו, לאחר שהתייעצה עם גורמים שונים, ככל שעולה מהנייר שהניחה בפניכם, ממליצה להשאיר את המצב בעניין הסטטוס של חברי הכנסת כפי שנקבע על-ידי ועדות הכנסת לדורותיהן במשך שנים, קרי שהעוזרים יהיו עובדים של חברי הכנסת.

רוני בר-און: כמו שאמר היושב-ראש, חבר הכנסת הוא זה שבוחר את העוזר, מחליט מתי מסתיימת העסקתו ומחליט על אופי עבודתו, טיבה וטבעה.

רוני בר-און: מוצע בהמלצות להוסיף סעיף להחלטה, לפיו הכנסת היא זאת שתישא בכל חבות שתוטל על חבר הכנסת מכוח יחסי ההעסקה שבינו לבין העוזר, דבר שהיה הלכה למעשה קיים גם היום, אבל עכשיו יוסיפו את זה גם להלכה ולא רק למעשה.

רוני בר-און: לעניין זה לא הוגשו השגות.

רוני בר-און: כמו שאמרתי, הסמכות להחליט בעניין הסטטוס שעלה פה בישיבות הקודמות, לפי חוות דעת חיצונית שהוגשה לי, שאומצה על-ידי המחלקה המשפטית, שייכת אך ורק ליושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: לכן אנחנו בעניין הזה לא דנים, מכיוון שלא הוגשו השגות, וגם אם היו מוגשות השגות המצב המשפטי לא מאפשר לנו לדון בו.

רוני בר-און: בהמלצות המוגשות היום בפניכם יש הטבות ניכרות לעוזרים לעומת המצב הקיים.

רוני בר-און: יש העלאה בשכר הבסיס.

רוני בר-און: תשלום הוותק חל על כל התקופה או התקופות של העוזר כעוזר פרלמנטרי.

רוני בר-און: יש פה תוספת לינה לאלה שגרים רחוק, למרות שבעניין הזה יש אפליה בין חבר הכנסת לעוזר.

רוני בר-און: הגדרת הזכאות ללינה גם לחברי הכנסת חלה על רדיוס של 100 ק"מ.

רוני בר-און: אנחנו יודעים שחברי הכנסת שגרים בתל-אביב, שהיא עדיין לא 100 ק"מ מירושלים, גם מקבלים לינה בירושלים.

נסים דהן: המקור הוא 60 ק"מ.

רוני בר-און: לגבי העוזרים מדברים על 100 ק"מ.

רוני בר-און: יש תוספת לינות בימי תקציב, קרי דיונים שמסתיימים לאחר השעה 23:00.

רוני בר-און: צבירת טלפון נייד לתוך השנה, עד עכשיו לא אופשרה צבירה.

רוני בר-און: חשב הכנסת העריך את ההטבות בעלות שנתית של כ-5 מיליון שקלים בסך הכול, מזה 3 מיליון בהטבות שכר.

רוני בר-און: השינויים שהמליצה עליהם הוועדה מההמלצה הקודמת הם: סעיף מפורש, לפיו הכנסת היא זאת שנושאת ותישא בכל עלות שתוטל על חבר הכנסת בשל היותו מעסיק.

רוני בר-און: אם חלילה קרה משהו לעוזר בתקופת ההעסקה שלו.

רוני בר-און: אני מבין שזאת כמובן כל חבות חוקית, אתם לא תישאו בעלויות בגין הפרת חובה על-ידי חבר הכנסת אם הוא תקף את העוזר הפרלמנטרי שלו או עשה בו מעשה אחר, שגם מקום עבודה לא היה משלם.

רוני בר-און: להערכתי זה מרגיע גם את חברי הכנסת וגם את העוזרים, כי לא תמיד העוזר יכול לצפות שחבר הכנסת יהיה סולבנטי לגבי תביעות מתביעות שונות שעלולות לצוץ.

רוני בר-און: השינוי מההמלצה הקודמת מדבר גם על כך שניתן לממש מתקציב הקשר עם הציבור חודש חפיפה לעוזר.

רוני בר-און: אני מודה שזאת היתה הצעה שלי.

רוני בר-און: במקרה הקודם של החפיפה של העוזרים שלי שילמתי מכיסי הפרטי, כי רציתי שתהיה חפיפה טובה.

רוני בר-און: היום אפשר לממן את זה מתקציב קשר עם הציבור.

רוני בר-און: אני חושב שזה מכשיר חשוב.

רוני בר-און: האש"ל היום הוא 650 שקלים נטו.

רוני בר-און: בהמלצה הקודמת הוצעו 1,050 ברוטו.

רוני בר-און: זה מקביל אבל קצת מיטיב.

רוני בר-און: כעת מוצעות שתי אפשרויות, או לקבל את הסכום של 1,050 ברוטו, או לקבל 500 שקלים ברוטו והשתתפות בהוצאות נסיעה לפי מרחק מקום מגורים בפועל מירושלים.

רוני בר-און: לא צריך להביא כרטיסים, אלא כמו בשירות הממשלה, עושים את חישוב הדרך על-פי שירותי נסיעה והתעריפים של התחבורה הציבורית ומשלמים בהתאם.

רוני בר-און: המלצה נוספת היא בעניין לינה.

רוני בר-און: קודם הוצע לממן עד 110 שקלים לפי עלות ב"אכסניית רבין" ליחיד בחדר זוגי, למי שגר מעל 100 ק"מ מירושלים.

רוני בר-און: כעת מוצעת גם לינה ללא קשר למרחק המגורים, אם ישיבת המליאה או ועדה שבה השתתף חבר הכנסת של העוזר הסתיימה אחרי השעה 23:00.

רוני בר-און: כזכור, זה מיועד בעיקר לימי תקציב.

רוני בר-און: על ההצעות האלה הוגשו ההשגות הבאות.

רוני בר-און: חברי כנסת רבים, בעשרות רבות, הגישו השגה שאני מניח שהיא על דעת הדרישה של ועד העוזרים, לגבי שלושה עניינים.

רוני בר-און: האחד, מבקשים שהוותק יחושב גם על תקופה של עבודה כעוזר שר או כסגן שר, עובד ועדה בכנסת או סיעה.

רוני בר-און: זאת אומרת, כל מי שהיה בזיקה לעבודה הספציפית הזאת, גם אם לא היה עוזר פרלמנטרי, מבקשים לחשב את הוותק.

רוני בר-און: דבר שני, מבקשים תשלום רטרואקטיבי בעבור ותק.

רוני בר-און: ועדת גרונאו המליצה כי הוותק ישולם לפי מצב העוזר בעת התשלום.

רוני בר-און: מי שהיה עוזר מנהלי והופך למקצועי, ישולם לו ותק של המקצועי על כל השנים.

רוני בר-און: ההשגה היא שמבקשים להחיל את זה רטרואקטיבית מתחילת כהונתה של הכנסת ה-16, ומבקשים תוספת סכום של 600 שקלים לכלכלה.

רוני בר-און: חבר הכנסת נסים דהן מבקש לאפשר באותה מסגרת תקציב להעסיק עוד עוזר.

רוני בר-און: הוא אומר שיש לו שני עוזרים, וסך כל התקציב הוא 12,000 שקלים, הוא מבקש באותה מסגרת שעומדת לרשותו להעסיק עד שלושה עוזרים, שכמובן יעבדו בחלקיות משרה, אחרת הוא לא יעמוד בדרישות שכר המינימום.

רוני בר-און: חבר הכנסת שאול יהלום מבקש לקבוע את שכר העוזר המנהלי כנגזרת לשכר העוזר המקצועי ברמה של 90% שכר משכר העוזר המקצועי.

רוני בר-און: היום זה להערכתי כ-70%.

רוני בר-און: זאת אומרת, עובד עם תואר ראשון, שנקרא עוזר מקצועי, מקבל 6,600 שקלים, עם תואר שני הוא מקבל 7,000 שקלים.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום מבקש, שהעוזר המנהלי ירוויח 90% מזה.

רוני בר-און: החשב מעריך את עלות ההשגה בשיעור של מיליון וחצי שקלים בשנה.

רוני בר-און: פרופ' גרונאו, האם אתה מבקש להציג את דבריך עכשיו או לאחר שתשמע את השגות חברי הכנסת?

פרופ' ראובן גרונאו: מאחר שסקרת את הדברים בצורה מאוד מפורטת ויושב-ראש הכנסת סקר את הדברים בצורה מפורטת, ראוי שנשמע את ההשגות ואחר-כך נגיב.

רוני בר-און: בבקשה.

רוני בר-און: היועצת המשפטית מעירה, שכללי הלינה לחברי הכנסת הם מלון בירושלים אם מקום מגוריו אינו בירושלים, בין שתי ימי הישיבות.

רוני בר-און: בנוסף, אם גר במרחק של יותר מ-100 ק"מ מירושלים, מלון בירושלים או בתל-אביב לפני יום הישיבה.

רוני בר-און: בנוסף, מזכיר הכנסת רשאי לאשר מלון בירושלים או בתל-אביב אם יש לכך הצדקה עניינית.

אריה האן: זה במקרים חריגים מאוד.

רוני בר-און: חברת הכנסת ענבל גבריאלי, בבקשה.

ענבל גבריאלי: האזנתי בקשב רב לדבריו של יושב-ראש הכנסת, ואני מרגישה כאילו אנחנו נדחקים לאיזושהי פינה.

ענבל גבריאלי: בכל הדיונים וההחלטות והקביעות לגבי שכר חברי הכנסת והתנאים שלהם, הוועדות הציבוריות עשו תמיד עבודה מצוינת, גם אם לא תמיד אומצו ההחלטות במאה אחוזים.

ענבל גבריאלי: אבל כאשר מדברים במקרה של העוזרים הפרלמנטריים, אני לא בטוחה שאפשר להתייחס לזה כאל תנאי חברי הכנסת, כמו שאנחנו מתייחסים לרכב או למכשיר טלפון סלולארי או ללינה בירושלים, כי מדובר על בני-אדם, על אנשים שמגיעים לכאן לעבוד, על אנשים שמגיעים לכאן להתפרנס.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהפערים הבודדים בין מה שאני הייתי רוצה שייקבע לעוזרים הפרלמנטריים לבין מה שנקבע על-ידי הוועדה נובעים בעיקר מחוסר היכרות קרובה את העבודה של העוזרים הפרלמנטריים.

ענבל גבריאלי: אדוני יושב-ראש הכנסת, דיברת בשבחם של העוזרים.

ראובן ריבלין: אני מצטער שמאז שנת 1988 לא הספקתי ללמוד את עבודתם של העוזרים הפרלמנטריים, ואת בשנתיים הצלחת.

ענבל גבריאלי: אני מדברת על חברי הוועדה הציבורית.

ענבל גבריאלי: אני יכולה לתת כדוגמה את גיל, העוזר הפרלמנטרי שלי, שיושב אתנו כאן.

ענבל גבריאלי: אנחנו מתחילים לעבוד מאוד מוקדם בבוקר.

ענבל גבריאלי: בשעה 06:30 גיל כבר יוצא מהבית.

ענבל גבריאלי: פעמים רבות אנחנו יוצאים מהמשכן בשעה 20:00 או 21:00 ולפעמים ממשיכים גם מאוחר יותר.

ענבל גבריאלי: לגבי שכר, ברור לי לחלוטין, ואני יודעת שיש עוד הרבה עוזרים איכותיים ומשכילים ובעלי תארים כמו העוזר שלי, שיוכלו להשתכר הרבה יותר מחוץ לכנסת.

ענבל גבריאלי: נתקלתי כבר בעוזרים שאמרו שעם כל הכבוד לכנסת ולקסם שיש בלהיות שותף בהליך החקיקה, הם רוצים להרוויח יותר.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שאנחנו כן צריכים להתחשב בתנאים שלהם, ואני מדברת במיוחד על התוספת לאש"ל ולנסיעות.

ענבל גבריאלי: הרבה עוזרים גרים מחוץ לירושלים והרבה עוזרים מבזבזים המון כסף גם על נסיעות וגם על כלכלה יום-יומית, שאין להם מאין להיפרע, ואולי אנחנו צריכים לדאוג לזה.

ענבל גבריאלי: זאת השגה שאני תומכת בה.

ענבל גבריאלי: לגבי אותו סעיף שפירטת, אדוני היושב-ראש, על ההחלה הרטרואקטיבית, אני לא חושבת שכדאי לנו להיכנס ולהחיל משהו באופן חריג.

ענבל גבריאלי: אנחנו יודעים שגם כשאנחנו מחוקקים חוקים, אנחנו לא מחילים אותם רטרואקטיבית.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, ראשית תודה רבה לוועדה.

שאול יהלום: אני תומך בכל ההצעות, ואני מצטרף לשלושת ההסתייגויות.

שאול יהלום: אני רוצה לנמק את ההסתייגות שלי.

שאול יהלום: לא תמיד השכר הוא גמיש.

שאול יהלום: לפעמים אדם נמצא עם עוזרים שעובדים במשך שנים, קדנציה אחר קדנציה, ולפעמים אפשרי לחבר כנסת שמקבל שלושה עוזרים חדשים או שני עוזרים חדשים לחלק את הסכום לשניים או לשלושה.

שאול יהלום: אבל חבר כנסת מעט ותיק, או שהוא מקבל עוזר שכבר עבד אצל חבר כנסת אחר שפרש או שהחליף, לפעמים הוא לא יכול לשחק עם המשכורות.

שאול יהלום: הסכום שמגיע למקצועי, מגיע למקצועי.

שאול יהלום: הסכום שמגיע לעוזר הפרלמנטרי המנהלי, מגיע למנהלי.

שאול יהלום: לכן נוצר פער שלדעתי הוא בלתי הוגן, הוא בלתי אפשרי והוא בלתי מוסרי.

שאול יהלום: שני העוזרים יושבים זה ליד זה, ליד אותו שולחן, קרובים זה לזה.

שאול יהלום: בשעות העבודה אין שום הבדל.

שאול יהלום: לפעמים העוזר המנהלי עובד יותר מהמקצועי, ולפעמים הפוך.

שאול יהלום: לכן לומר שההפרש של שניים שעוזרים לאותו חבר כנסת וצריכים להיות חברים זה עם זה, כדי שהאווירה תהיה נעימה, ויושבים זה ליד זה – ההפרש בשכר שלהם הוא 68%, עם השכלה, או 73% בלי השכלה, והוותק קופץ יותר מהר לעוזר המקצועי, זאת אומרת ההפרשים מגיעים לפעמים עד כדי 60%.

שאול יהלום: זה זועק, אי-אפשר לקבל דבר כזה.

שאול יהלום: זה רק יכול להוסיף אווירה לא נעימה בין שני העוזרים.

שאול יהלום: אני מציע להשאיר, כמובן, את העוזר המקצועי ואת העוזר המנהלי על מכונם, אבל להעלות את שכרו של העוזר המנהלי.

שאול יהלום: הצעתי שהוא יקבל 90% משכרו של העוזר המקצועי.

שאול יהלום: אם יש בעיה, אפשר להתחיל בשלושה החודשים הראשונים ב-80% ולהעלות אחר-כך ל-90%.

ראובן ריבלין: אני רוצה להציג בפני חבר הכנסת יהלום שאלה שהיא היפותטית, אבל היא תוכל להפרות את הדיון שלנו.

ראובן ריבלין: עלה אצלי רעיון, שכל יושב-ראש ועדה יקבל עוזר נוסף שיהיה דוקטורנט.

ראובן ריבלין: כדי לעודד דוקטורנטים, אני רוצה לתת לו 10,000 שקלים בחודש.

ראובן ריבלין: האם אני צריך לסגת מייד מהרעיון שלי, משום שבעוד שנה יבוא שאול יהלום ויאמר: אומנם הוא דוקטורנט, אבל הוא יושב ליד אותו שולחן עם העוזרים האחרים והאי-צדק זועק, לכן צריך להשוות.

ראובן ריבלין: דרך אגב, תמיד משווים לכיוון מעלה, זאת אומרת שהזחילה היא כלפי מעלה, ההשלכה היא השלכה אופקית.

ראובן ריבלין: במקרה הזה רצינו בחור כמו זה שמביא את דברם של העוזרים הפרלמנטריים, אורי.

ראובן ריבלין: בזמנו שאפנו שאדם כמוהו יוכל להשתלב בכנסת, והקפצנו את השכר מ-4,000 שקלים ל-8,000 שקלים.

ראובן ריבלין: אני מסכים אתך, דרך אגב, שכל שלוש שנים במערכת שווים לפחות תואר אחד או שנה אחת בתואר, כפי שנעשה בשירות המדינה.

ראובן ריבלין: אבל בסך הכול אם אתה אומר שהאי-צדק זועק, אנחנו צריכים להיזהר מאוד היום מהבאת כוחות מקצועיים, כי לאחר תקופה שהיא כהרף עין, יאמרו שצריך להשוות את התנאים בגלל שהם כולם עובדים על אותו שולחן.

שאול יהלום: כאשר מדברים על תפקידים כמו מנהל ועדה ועוזר פרלמנטרי, כל אחד יודע.

שאול יהלום: כאן מדובר לא רק על התארים, שהם זהים, אלא גם קיבלנו שעוזר פרלמנטרי מקצועי יכול להיות אדם שכל השכלתו היא ארבע שנות ותק.

שאול יהלום: הוא אפילו לא צריך להיות בעל תואר, והוא מקבל משכורת בהפרש של 40% מהעוזר האחר, איך זה ייתכן?

ראובן ריבלין: אם כך, נבטל רטרואקטיבית.

שאול יהלום: למה לא לתקן?

שאול יהלום: למה לקלקל?

שאול יהלום: בוא נבנה הרים, לא נחפור בורות.

רוני בר-און: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הרשו לי לנמק את ההסתייגות שלי.

נסים דהן: כפי שאמרה חברת הכנסת גבריאלי, חברי הכנסת עובדים שעות רבות וימים רבים, לפעמים שבעה ימים בשבוע.

רוני בר-און: לא שבעה ימים בשבוע.

נסים דהן: אני עובד שבעה ימים בשבוע.

נסים דהן: כשאני הולך להתפלל, הציבור עומד בתור בשורה אחרי התפילה, כל אחד עם הבקשות שלו.

נסים דהן: התפקיד של העוזר במהותו הוא תפקיד שמתאים יותר לרווקים ולרווקות, כי מדובר בשעות ארוכות ובימים רבים.

נסים דהן: הרבה פעמים חבר הכנסת מעסיק סטודנט או סטודנטית רווקים, הם צוברים ניסיון, נישאים ואז הם רוצים להוריד חלק מן המשרה כדי שיוכלו להמשיך ולהיות עוזרים פרלמנטריים.

נסים דהן: אני מציע, שבאותו תקציב, בלי להוסיף אגורה, תינתן הבחירה, כך שאם חבר הכנסת רוצה להמשיך להעסיק את אותו עוזר שנישא, שיש לו ניסיון של שנים רבות ולכן לא כדאי לפטר אותו, הוא יוכל לעשות כך.

נסים דהן: אני מציע לחלק את שתי המשרות בצורה כזאת שיהיה אפשר לא לוותר על הניסיון הגדול שצבר אותו עוזר, שבינתיים שינה את הסטטוס האישי שלו.

נסים דהן: אם מדובר בעוזרת אחרי לידה, כמובן שהיא לא יכולה לעבוד משעה 06:00 ועד שעת לילה מאוחרת.

נסים דהן: אני מציע באותו תקציב בדיוק, לפי חלוקה אחרת של משרות, להעסיק שלושה עוזרים.

מוחמד ברכה: טוב שנקבע שוועדה ציבורית היא שתקבע את הדברים האלה, כדי למנוע לזות שפתיים.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר נכון כשלעצמו.

מוחמד ברכה: לכן חשוב שההשגה לא תהיה על התפיסה של הוועדה הציבורית, אלא השגה בתוך התפיסה שקבעה הוועדה, אילו שיפורים אפשר לעשות, גם לאור הניסיון שלנו.

מוחמד ברכה: לכן אנחנו לא באים לערער על התפיסה שביסוד המלצות הוועדה הציבורית, אלא לשפר נקודות שלדעתנו הן חשובות והן נגזרות מן העבודה.

מוחמד ברכה: אין ספק שגם ההצעה של חבר הכנסת דהן וגם ההצעה של חבר הכנסת יהלום הן הצעות ראויות, ואני חושב שיש מקום לבחון אותם.

מוחמד ברכה: אבל אני תומך בעיקר בהשגה בעניין השתתפות בהוצאות כלכלה ונסיעה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר שהוא טעון שיפור.

מוחמד ברכה: תודה רבה.

רוני בר-און: המלצה נוספת של הוועדה, שמשנה את המצב לטובה לטעמי, היא שכאשר שני העוזרים שמעסיק חבר הכנסת יכולים ליפול בגדר העוזר המקצועי, ניתן יהיה ניתן לחבר את התקציב של המנהלי ושל המקצועי ולחלק את זה לשניים.

רוני בר-און: זה עושה צדק, בלי לפגוע ברעיון שעליו דיבר יושב-ראש הכנסת, שאנחנו רוצים לעודד מקצועיות בעזרה.

איתן כבל: זה נכון כששני העוזרים מגיעים באותה השעה.

איתן כבל: אתה לא יכול להרע תנאים של עובד שכבר התחיל לעבוד בתנאים מסוימים.

רוני בר-און: התנאי להיווצרות סיטואציה כזאת הוא כאשר נכנסים שני עובדים יחד, ולא במצב שבו אתה צריך לבקש מעוזר לוותר על חלקו, כי נכנס מישהו אחר שראוי גם הוא לתמורה מסוימת.

רשף חן: אני חייב לומר שיש לי הרגשה שאתם מנסים להחזיק בחבל בשני הצדדים.

רשף חן: כי אם מדובר בעובדים של חברי הכנסת, הגיוני לתת תקציב לחברי הכנסת ולאפשר להם לעשות מה שהם רוצים, בכפוף לכללי מנהל תקין.

רשף חן: ואם מדובר בעובדים של הכנסת, שיהיו עובדים של הכנסת.

רשף חן: ההערה הזאת היא הערת אגב.

רשף חן: אני חושב שיש כאן נושא שלא זכה למספיק התייחסות מצד הוועדה הציבורית, וזה הנושא של הרציפות.

רשף חן: יש שני אינטרסים שמחייבים מתן רציפות.

רשף חן: האחד הוא הרעיון הכללי שרוצה עובד, כזה שיודע מה הוא עושה, לא אדם חדש שבא לעבוד.

רשף חן: יש לנו אינטרס לעודד את זה, לפחות באותה מידה כמו שיש לנו אינטרס לעודד אקדמאים.

רשף חן: מעבר לזה, יש מצב שאתה הולך לתפקיד מסוים ואתה רוצה לקחת את העוזרים שלך אתך.

רשף חן: בדיוק בגלל שקבעו שמהותית מדובר בעובדים של חבר הכנסת, כאשר הם הולכים אתו הם לא משנים מקום עבודה.

רשף חן: אם הוא עכשיו יושב-ראש ועדה, הם הולכים אתו לוועדה.

רשף חן: אם הוא עכשיו שר או סגן שר, אז הם אתו שם, וכשהוא חוזר הם חוזרים אתו.

רשף חן: זה אינטרס שלהם וזה אינטרס שלו וזה אינטרס של הכנסת כולה לאפשר את התופעה הזאת.

רשף חן: לכן אני חושב שצריך להתייחס לזה.

רשף חן: אני מעריך שאם הוועדה עצמה תתייחס לזה, היא תקבע שצריך להכיר בוותק הזה, ובעניין הזה לא להגיד שהוותק מתחיל מעכשיו.

רשף חן: יש אנשים שעובדים פה כבר שש או שבע שנים, וצריך להתייחס אליהם כאנשים עם הוותק הזה.

אילנה כהן: גם אני רוצה להצטרף להשגה בעניין רצף הוותק.

אילנה כהן: אמר יושב-ראש הכנסת, שהוא לא חושב שהעוזרים הפרלמנטריים צריכים להיות עובדי הכנסת.

אילנה כהן: זה מקובל עלי, אבל בכל מקום עבודה יש רצף, וצריך להתחשב בזה.

אילנה כהן: לא מדובר באדם שאחרי 20 שנה חוזר לאותו תפקיד.

אילנה כהן: בדרך-כלל יש מעבר שיש בו רצף.

אילנה כהן: בכל מקום עבודה מתחשבים ברצף הזה, וכשבא למקום העבודה עובד חדש שואלים אותו כמה שנים הוא עבד, ואם מדובר באותו המקצוע, מכירים בשנים האלה כשנות ותק.

אילנה כהן: לכן אם העוזרים האלה עבדו בוועדה או היו עוזרים לשרים, זאת אותה עבודה.

אילנה כהן: צריך גם להתחשב בעובדה שכל שנתיים יש בחירות.

רוני בר-און: אני מבקש שתזכרי את זה בהצבעה על התקציב.

אילנה כהן: אתה יודע שאני אדם עם עקרונות, ולא אדם פוליטי.

אילנה כהן: לגבי הכלכלה, בכל מקום עבודה נורמלי יש סכום סביר שדורשים מעובדים.

אילנה כהן: המחירים פה הם באמת בשמים, ואין שום הצדקה שייקחו מאנשים כאלה בשכר כזה סכומים כאלה.

אילנה כהן: חברי הכנסת שישלמו כפול, אבל לא העוזרים עם המשכורת שלהם.

אילנה כהן: אדם חייב לאכול, מה אנחנו ביאפרה פה?

אילנה כהן: אנחנו רוצים שהם גם ייראו יפים ואמיצים.

אילנה כהן: זה מגיע להם, כי התוספות שהוסיפו פה הם קשקוש.

אילנה כהן: אבל אם אנחנו יכולים לאפשר להם לאכול בסכום נורמלי, אנחנו צריכים לעשות זאת.

ראובן ריבלין: כשחבר הכנסת דהן יפצל את זה לשלושה עובדים במקום שניים, כל אחד מהם יקבל כמובן, כי לאכול הוא צריך, כי אנחנו לא בביאפרה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אם נפצל, כל אחד מהעוזרים יקבל הוצאות שהסכום שלהם יהיה יותר גבוה מהשכר.

נסים דהן: ההטבות האלה יחולקו לשלושה העוזרים, והם אף פעם לא יהיו בבניין ביחד.

נסים דהן: תמיד יהיו פה שניים.

אילנה כהן: כיוון שאני מתמצאת בנושא של הסכמי עבודה, אני רוצה להוסיף.

אילנה כהן: ההצעה שחבר הכנסת דהן הציע, שיהיו שלושה עוזרים, היא כמעט לא ריאלית.

אילנה כהן: אולי זה נכון במקרים מיוחדים.

אילנה כהן: הרי גם העוזרים עצמם וגם חברי הכנסת לא ירצו שלושה עוזרים.

אילנה כהן: הם בקושי מסתדרים עם שניים, אז הם ירצו שלושה?

אילנה כהן: בואו לא נגזים.

אילנה כהן: אנחנו מדברים על הכלל.

אברהם פורז: אני רוצה לדבר ברמת העיקרון.

אברהם פורז: אני לא מציע שהוועדה תקבל איזושהי החלטה אם היא לא מקובלת על הוועדה הציבורית.

אברהם פורז: אנחנו, חברי הכנסת, אומנם בעלי סמכות ההחלטה, אבל אנחנו בניגוד עניינים מסוים.

אברהם פורז: העוזרים הפרלמנטריים קרובים ללבנו, וקל מאוד להיות נדיב לטובתם על חשבון הקופה.

אברהם פורז: לכן כל דבר שיתקבל פה, יושב-ראש הוועדה הציבורית צריך לומר שעליו זה מקובל.

רוני בר-און: אם העיקרון שהבעת כאן היה מקודש בעיני אלה שכוננו את הוועדה הציבורית, הם היו מחליטים שהוועדה הציבורית תחליט, ולוועדת הכנסת לא תהיה מלה בעניין.

רוני בר-און: מכיוון שהדברים התגלגלו אחרת, הדברים הם המלצות.

רוני בר-און: גם אני לא אוהב לא לקבל המלצות של גופים שאני מאוד מכבד אותם ומעריך אותם, והם עושים את העבודה במקומי בדרך-כלל.

רוני בר-און: אבל לפעמים קורה שאין מנוס.

רוני בר-און: לא צריך להלך אימים בדבר הזה.

אברהם פורז: אני לא מהלך אימים, אני יודע שהסמכות הפורמלית היא בידינו.

אברהם פורז: אני מציע שבנושאים האלה, כמו בשאלות שכר חברי הכנסת וכדומה, נקבל תמיד את המלצות הוועדה הציבורית, אף שהסמכות הפורמלית תהיה בידינו.

אברהם פורז: יש מקרים שהם יכולים להמליץ המלצה שהיא מרחיקת לכת עד כדי כך שאנחנו נצטרך לעצור אותם, כי עלינו יש ביקורת ציבורית.

אברהם פורז: הוועדה הציבורית יכולה להגיד שמחר שכר חברי הכנסת יוכפל, ואני לא רוצה שהוא יוכפל.

אברהם פורז: אני חושב שעניין הוותק של העוזרים צריך להיות לרבות לגבי אלה שהיו עוזרים של שרים או סגני שרים בתקופה מסוימת.

אברהם פורז: לי, למשל, היו שני עוזרים בכנסת, הם הלכו אתי כשהייתי שר ועכשיו חזרו לכנסת.

רוני בר-און: הוועדה לא קיבלה את הדבר הזה.

אברהם פורז: אני מבקש מיושב-ראש הוועדה לשקול באהדה את הרעיון, שבזמן שהם היו עוזרים של שר הם מילאו למעשה את אותה הפונקציה.

רוני בר-און: הפינג-פונג בין הוועדה הציבורית לבין ועדת הכנסת הוא פינג-פונג שמסתיים בשלב מסוים.

רוני בר-און: אנחנו מקבלים המלצות, אנחנו מעירים את ההערות, ואז כשזה חוזר בוורסיה השנייה זה הזמן שבו יורד המסך על האינטראקציה הזאת, כי אז אנחנו צריכים להחליט.

רוני בר-און: אי-אפשר להחזיר את זה עוד פעם, כדי שעוד פעם נקבל המלצות, אחרת לדברים האלה אין סוף.

רוני בר-און: זה כבר היה בעבר, וזה התהליך שעכשיו הוא בפנינו, והיום הוא זמן קבלת ההחלטות.

אברהם פורז: הואיל ויושב-ראש הוועדה הציבורית נמצא פה ויש לו אפשרות להגיב, אני חושב שהבקשה שהתקופה שעוזר פרלמנטרי עבד עם שר או עם סגן שר תיחשב לו לתקופת ותק, כי היא למעשה אותו הדבר, זו אותה גברת בשינוי אדרת, מה גם שחלק מהשרים הם גם חברי כנסת, אני לא רואה למה תקופת הוותק הזאת תיגרע מהם.

אברהם פורז: אני פונה ליושב-ראש הוועדה שיביע אהדה לרעיון.

אברהם פורז: הדבר השני שהוא בהחלט נכון הוא האפשרות להשוות בין העוזרים, אם חבר הכנסת רוצה בזאת.

אברהם פורז: בסיעה שלנו, לכל העוזרים הפרלמנטריים המנהליים אנחנו משלמים ברמה הגבוהה.

אברהם פורז: כי נוצר פה מצב ששני אנשים עובדים באותו חדר.

רוני בר-און: אתם גם משלמים להם במזנון.

אברהם פורז: עכשיו כבר לא.

רוני בר-און: עם כל ההבנה לעוזרים הפרלמנטריים של שינוי, זאת תופעה שבעיני היא לא ראויה, ואני אנסה לבדוק אותה באמצעות מבקר המדינה.

אברהם פורז: אין לך מה לבדוק, כי יש להם שתי משרות, אחת בכנסת ואחת אצלנו.

אברהם פורז: אנחנו מנכים להם מס הכנסה ואת כל התשלומים.

רוני בר-און: אני לא אומר שאתם מעלימים הכנסה, אבל לדעתי לא לזה ניתן מימון המפלגות.

רוני בר-און: אבל מכיוון שאתם בקושי אחראים למפלגה שלכם, אני לא יכול להיות אחראי למפלגה שלכם.

אברהם פורז: הואיל ומבקר המדינה בודק את הספרים שלנו כל שנה והוא רואה את התמונה, אין שום בעיה.

אברהם פורז: מי שמכיר את הכנסת, ואני מכיר אותה היטב, יודע שהרעיון הזה שאחד הוא מזכירה שעונה לטלפונים ומקלידה והשני הוא גאון כלכלי שמייעץ בפוליטיקה גבוהה הוא לא נכון.

אברהם פורז: זה לא כך.

אברהם פורז: שניהם בפועל עושים עבודה מאוד דומה.

ראובן ריבלין: אם כך, אנחנו צריכים לחזור בנו.

אברהם פורז: הרעיון של ועדת גרונאו אומר, שזכותו של חבר הכנסת לחלק באופן שוויוני.

רוני בר-און: הישיבה שלכם היא לא כדי לדאוג לעוזרים הפרלמנטריים, אלא לקופה של שינוי, כי כל מה שניתן לכם פה יחזור לקופה שלכם.

רשף חן: רק אם אתה תצליח בפנייתך למבקר המדינה.

רוני בר-און: אני אצליח.

רוני בר-און: אני יכול לומר לך לפחות לגבי, שלא הצלחתי לעמוד בקצב העבודה עם מכסת העוזרים שהוקצתה לי ולקחתי עוזר על חשבוני הפרטי, ואני משלם לו במסגרת תיק הניכויים הפרטי שלי.

ראובן ריבלין: אני אתן דוגמה קלאסית.

ראובן ריבלין: בא יושב-ראש של ועדה מסוימת בכנסת ה-16 אל יושב-ראש הכנסת ואמר: לי לא מספיקים שני עוזרים פרלמנטריים, אני מבין שהכנסת לא יכולה לתת שלושה עוזרים, כי אז אנחנו מגדילים את סכום ההוצאה ב-33%.

ראובן ריבלין: לכן אני מבקש אישור להכניס עוד עוזר פרלמנטרי שאני אשלם לו.

ראובן ריבלין: כי עוזר פרלמנטרי הוא עובד של כל אחד, למעשה אתם משלמים אותו מכיסכם.

ראובן ריבלין: אלא באה המדינה ומעמידה לרשות

ראובן ריבלין: כם מקור כספי, שבו תוכלו להשיג עוזרים פרלמנטריים.

שאול יהלום: זה יוצר אפליה.

שאול יהלום: יושב-ראש ועדה עשיר יכול לעשות יותר מאשר יושב-ראש ועדה ממוצע.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת רשף חן הציע שייתנו 12,000 שקלים לתרנגולות, וכל אחת תקנה מה שהיא רוצה לאכול.

שאול יהלום: אבל אדוני לא עושה את זה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, יש מפלגות שחושבות שהדבר הכי במפלגה הוא שיהיה לה סניף בעיירה כלשהי, עם מועדון פתוח שבו יוכלו להתכנס חברי המפלגה והפעילים ולשתות קפה ולדבר על פוליטיקה גבוהה.

אברהם פורז: יש מפלגה שחושבת שאיכותם של העוזרים הפרלמנטריים כדי לסייע לחברי הכנסת, וההישג של המפלגה בעקבות ההישגים של חברי הכנסת, הם יותר חשובים, ולכן היא רוצה עוזרים פרלמנטריים ברמה מאוד גבוהה, והיא מוכנה לתגמל אותם.

אילנה כהן: זה צריך להיות לכולם, ולא לחלק כך ולחלק אחרת.

אברהם פורז: את תעשי כפי שאת רוצה.

אברהם פורז: הדבר שוועדת גרונאו מציעה, ליצור אפשרות לחבר הכנסת ליצור שוויון בין העוזרים, זה דבר נכון.

אברהם פורז: אצלנו, כמובן, פתרנו את בעיית אי השוויון, כי נתנו לאחד השלמה.

אברהם פורז: אבל במקרה שלא היינו פותרים את אי השוויון, היינו יוצרים מרירות בקרב שני אנשים שעושים אותה עבודה.

ענבל גבריאלי: אף פעם העוזרים הפרלמנטריים לא עושים את אותה עבודה.

שאול יהלום: אצלי הם עושים את אותה עבודה.

אברהם פורז: אומנם יש לי ניסיון מאוד קצר בכנסת.

אברהם פורז: כל אחד לפי דרכו, כל אחד לפי שיטתו.

אברהם פורז: אני לא מבין למה את לא יכולה להבין שיש אנשים שנוהגים אחרת ממך, וזה עובד לא רע.

אברהם פורז: לכן המצב הזה שבו שני אנשים באותו חדר, שבדרך-כלל הם גם באותה רמה, שאחד מהם מוגדר כמנהלי ואחד כמקצועי, הוא לא נכון.

אברהם פורז: זה יוצר אפליה.

אברהם פורז: אני חושב שוועדת גרונאו פתרה את זה בצורה נכונה.

אברהם פורז: היום אנחנו בעידן חדש.

אברהם פורז: גם עורך-דין בעל ותק גדול מקליד לפעמים את כתב התביעה לבד במחשב.

אברהם פורז: כל העוזרים עושים אותה עבודה.

אברהם פורז: לכן אני חושב שהאפשרות ליצור שוויון בין העוזרים היא דבר מאוד חשוב, וזאת בלי לפרוץ את המסגרת.

איתן כבל: בואו נאמר לעצמנו אמת.

איתן כבל: אין אף מקום עבודה שכולם מרוויחים אותו דבר, ואף פעם לא יהיה.

איתן כבל: אלא שצריך להתמודד עם הסיטואציות כפי שנוצרות בחיי היום-יום של עבודת הכנסת.

איתן כבל: זה יפה לדבר על שוויוניות, אבל אף אחד לא גדל פה במבחנות, כך ששני אנשים יוצאים מהמבחנה באותו יום.

איתן כבל: גם אפרוחים לא בוקעים מהביצה באותו יום, כל אחד בוקע בזמן שלו.

איתן כבל: המשמעות היא, שכאשר אתה רוצה לייצר שוויוניות מצד אחד, ומצד שני אתה גם שואף שחבר הכנסת ילך אתך כברת דרך כמה שיותר ארוכה, בגלל המיומנות ובהנחה שאתה עובד עם עוזר שאתה מסתדר אתו ועושה אתו עבודה יוצאת מן הכלל, מנקודת המבט שלי יש קושי עצום לדבר על שוויוניות, כי יש תנועה שנובעת אם מחבר הכנסת ואם מהעוזר הפרלמנטרי.

איתן כבל: צריך לומר את הדברים האלה.

איתן כבל: מצד שני, יש לי סיטואציה שהעוזרת הראשונה שלי נכנסה לפי השיטה הקודמת, ונכנס עוזר חדש.

איתן כבל: כמובן שגם אם הייתי רוצה, ואינני רוצה, להרע את התנאים של אותו עוזר, אין לי כל יכולת לעשות כך.

איתן כבל: אני חושב שצריך להתמקד בעוזר המנהלי, לשפר את תנאיו בהנחת עבודה שהוא לא הגיע לפה לחצי שנה או לשבעה חודשים.

איתן כבל: צריך לייצר סיטואציה או סל תנאים, שאם עוזר מנהלי ממשיך אתך כברת דרך ארוכה, ואני לא נכנס לשאלה מה אתה מטיל עליו, הוא יודע שלצערי אין יכולת לשנות את המצב הזה.

איתן כבל: אבל צריך לזכור, שגם עם הרצון שלי, אינני יכול להשוות בין שניהם, למרות שהם יושבים באותו חדר, כי שניהם ידעו מלכתחילה לאיזו סיטואציה הם נכנסים.

איתן כבל: השאלה היא מה לוח הזמנים שאתה יכול למשוך את העניין הזה.

איתן כבל: אם העובד עובד אתך שלוש שנים או ארבע שנים, אני חושב שצריך לשפר את המצב הזה.

רוני בר-און: אתה לא יכול עכשיו להציע דבר חדש שאינו נופל בגדר ההשגות.

שאול יהלום: תצטרף אלי.

רוני בר-און: חבר הכנסת יהלום, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

רוני בר-און: גם אם הטיעון שלך שובה לב, אני מצטער.

רוני בר-און: שלב הדיון הוא כזה שאנחנו צמודים להשגות שהוגשו.

רוני בר-און: אני לא ארשה לפרוץ אותן.

רוני בר-און: יכול להיות שהפתרון שלך הוא במסגרת של ההשגה של חבר הכנסת יהלום.

רוני בר-און: אני לא ארשה עכשיו דבר חדש.

איתן כבל: אני אסיים את דבריי לפרוטוקול.

איתן כבל: אני חושב שההצעה שמציג חבר הכנסת יהלום היא קיצונית מדי.

איתן כבל: בתוך הדברים האלה צריך למצוא את שביל הזהב.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: פרופ' גרונאו יתייחס לדברים, ולאחר מכן נצביע על המלצות הוועדה ועל ההשגות.

ראובן ריבלין: יש כאן מצב משונה.

ראובן ריבלין: מי שהוזמן לכאן הם המסתייגים, זאת אומרת הם גם ינמקו את ההסתייגויות וגם יצביעו עליהן, ולא כל חברי הוועדה.

ראובן ריבלין: צריך שכל חברי הוועדה יהיו כאן להצביע.

רוני בר-און: במקרה זה אין צורך בקוורום.

ראובן ריבלין: יש גם קומנסס.

רוני בר-און: גם כשבא חבר כנסת שהוא לא חלק מוועדת הכלכלה ומדבר על עניינו, הוא מצביע אחר כך במקום נציג הסיעה שלו שאיננו נוכח.

רוני בר-און: אני מבקש שנעה תתקשר עכשיו לכל חברי ועדת הכנסת ותודיע שבעוד רבע שעה אנחנו מצביעים על המלצות ועדת גרונאו, כדי שגם האמירה של היושב-ראש תבוא על מקומה.

רוני בר-און: אורי בצרי, יו"ר ועדת העוזרים הפרלמנטריים, בבקשה.

אורי בצרי: אני רוצה להודות לך וליושב-ראש הכנסת על ההקשבה ועל העזרה, וגם לוועדת גרונאו שדנו בנושא, למרות שפרופ' גרונאו אמר בעצמו שהוא לא חשב שהוא זה שיצטרך להתעסק בעניין של העוזרים הפרלמנטריים.

אורי בצרי: לפני שנתיים ביקשנו את הכינוס של הוועדה, שתהיה ועדה הרבה יותר ממצה ותדון יחד עם העוזרים ועם חברי הכנסת מהו מהותו של עוזר פרלמנטרי ומה תפקידו.

אורי בצרי: לצערנו זה לא בא לידי ביצוע, ולכן אנחנו נקבל את מסקנות הוועדה הזאת, כי זה הרע במיעוטו.

אורי בצרי: זה המקסימום שהצלחנו להשיג במצב הקיים.

אורי בצרי: אני רוצה לתקן אותך, יושב-ראש הכנסת.

אורי בצרי: אנחנו לא מקבלים 8,000 שקלים.

אורי בצרי: המקסימום הוא 6,000 שקלים ברוטו.

רוני בר-און: תואר ראשון, לעוזר המקצועי, זה 6,600 שקלים.

רוני בר-און: תואר שני, 7,000 שקלים.

רוני בר-און: העוזר המנהלי מקבל 4,700 שקלים.

אורי בצרי: גם אם העוזר המנהלי הוא בעל תואר, ויש כאלה שיש להם תואר שני.

ראובן ריבלין: הם מקבלים 7,000 שקלים שכר בסיס, ועל כך צורפו כל מיני תנאים, כמו 650 שקלים שצירפנו לפני שלוש שנים כהוצאות.

ראובן ריבלין: לכן אנחנו מתקרבים מאוד ל-8,000 שקלים.

אורי בצרי: אני רוצה לדבר על ההשגות שהוגשו פה.

אורי בצרי: הראשונה היא בעניין של תוספת 4%, שתחול גם על עוזרי שרים וסגני שרים.

אורי בצרי: אני חושב שזה מוצדק.

אורי בצרי: אנחנו בסך הכול עובדים אצל אותם חברי כנסת.

אורי בצרי: בנושא של רטרואקטיביות, אני רוצה לתקן אותך, בייעוץ משפטי מדובר אך ורק על 10-15 עוזרים שפנו כבר לפני שנתיים לדיון בוועדה.

אורי בצרי: מדובר על הוותק הקודם ולא על הוותק הזה, על אנשים שעברו ממנהלי אצל אותו מעסיק למקצועי, ואך ורק עליהם מדובר.

אורי בצרי: בהסכם עם היועצת המשפטית, זה לא יחול על עוזרים מכנסות אחרות.

אורי בצרי: נושא חשוב מאוד זה נושא האש"ל.

אורי בצרי: אני חושב שמה שהוצע הוא לא מספיק.

אורי בצרי: אנחנו משלמים המון כסף גם על נסיעות.

אורי בצרי: מי שרואה כמה אנחנו משלמים בכנסת על אוכל, אני חושב שזה משהו שאנחנו בהחלט זכאים לו.

אורי בצרי: לקחנו את החישוב של התוספת של 600 שקלים בהתאם למה שעובדי הכנסת מקבלים, בהתאם ל-12 ימים בחודש.

אורי בצרי: עובד כנסת שעובד פה למעלה מ-10 שעות מקבל 55 שקלים ברוטו על יום עבודה, כפול 12 ימים זה יוצא 600 שקלים ברוטו.

אורי בצרי: לפי זה ביקשנו להשוות את התנאים גם לנושא של האש"ל, כך שזה יכסה בצורה מוצדקת את הנושא של הכלכלה.

אורי בצרי: בנושא של ההשגה שהעלה חבר הכנסת שאול יהלום, אני חושב שזה בהחלט מוצדק.

אורי בצרי: פנינו כמה פעמים לוועדת גרונאו לטפל בנושא הזה, ובכל פעם קיבלנו תשובה שלילית.

אורי בצרי: לצערנו לא דיברו אתנו.

אורי בצרי: אם היו מדברים אתנו, אולי באמת היינו מגיעים אתם לעמק השווה.

אורי בצרי: אני חושב שהעוזרים בכנסת עובדים שעות על גבי שעות.

אורי בצרי: אנשים שמגיעים לפה הם אנשים עם תואר.

אורי בצרי: אנחנו לא רוצים שסטודנטים יגיעו לפה לתקופה של הלימודים שלהם ויעזבו אחרי שנה או שנתיים.

אורי בצרי: זה מקצוע אמון, זה מקצוע שבכל מקום בעולם הוא מוערך.

אורי בצרי: אני חושב שהוא מפוצה בדרך-כלל על-ידי תוספות כספיות, בין היתר בגלל שאנחנו יכולים להיות מפוטרים תוך יום, בלי תנאי פיצויים.

אורי בצרי: זה המחיר של מקצוע האמון.

אורי בצרי: אני חושב שזה המינימום שאנחנו צריכים לקבל.

אורי בצרי: אני מבקש שתאשרו את ההשגות האלה, ואנחנו בהחלט נכבד את התוצאות של הוועדה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: בבקשה, פרופ' גרונאו.

פרופ' ראובן גרונאו: תודה לכם.

פרופ' ראובן גרונאו: אני שמח שיצא לי לדון בשכר העוזרים הפרלמנטריים, מתוך שאני מודע לחשיבות התפקיד שהם ממלאים לתפקודה של הכנסת, עובדי הכנסת וחברי הכנסת, ומתוך שעד כה הדברים האלה לא גובשו בתקנות המתאימות.

פרופ' ראובן גרונאו: אני חושב שלפחות אני, בפגישות שהיו לי עם העוזרים הפרלמנטריים, ניסיתי להעביר את המסר הזה.

פרופ' ראובן גרונאו: עם זאת, לא ראיתי את עצמי כאחראי על שכר העובדים הפרלמנטריים, בבחינת יובל רכלבסקי שמנהל משא-ומתן מול העוזרים הפרלמנטריים ומגיע לפשרות בשעה 03:00 בבוקר.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו ועדה ציבורית, שצריכה לדון בתפקודה היעיל של הכנסת, על כל ההיבטים הציבוריים הקשורים בזה.

פרופ' ראובן גרונאו: בשנה של מצוקה תקציבית, ואתם יודעים את הדברים האלה יותר טוב מאתנו, החלטנו על העלאת שכר שבסיבוב הראשון היא הסתכמה ב-12.5%, ואחרי שקיבלנו את המלצותיכם הנוספות תיקנו את זה והיום ההמלצות האלה מסתכמות ב-25% תוספת לעלות השכר.

פרופ' ראובן גרונאו: עלות שכר העוזרים הפרלמנטריים היא 20 מיליון שקלים, והחבילה של השיפורים שאנחנו אישרנו, גם בשכר, גם באש"ל, גם בלינה וכדומה, מסתכמת ב-5 מיליון שקלים.

פרופ' ראובן גרונאו: ההצעות שדחינו, ורוב ההצעות שבהן עסקתם והעליתם בשולחן זה היו על שולחננו משום שנשלחו אלינו במכתב על-ידי ועד העוזרים הפרלמנטריים, מסתכמות ב-5 מיליון שקלים נוספים.

פרופ' ראובן גרונאו: דהיינו, אם תקבלו את ההצעות האלה, מדובר בהעלאה של 50% בסעיף ההוצאה של העוזרים הפרלמנטריים.

פרופ' ראובן גרונאו: חשב הכנסת יוכל לפרט אחד לאחד את פריטי ההוצאה.

פרופ' ראובן גרונאו: כמובן, ההצעה של חבר הכנסת דהן היא הזולה מבין ההצעות האלה, משום שהיא מסתכמת רק בשיפורים שוליים.

ענבל גבריאלי: היא לא עולה, זה פשוט חלוקת העוגה מחדש.

נסים דהן: אין בה תוספת אגורה.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו היינו ערים מצד אחד לעובדה שאנחנו רוצים להבטיח שכר הוגן והולם לעבודה שהעוזרים הפרלמנטריים עושים, תוך הכרת המגבלות שיש על המחוקק ויש על התקציב, במיוחד בשנה זאת.

פרופ' ראובן גרונאו: מה המגבלות הנוספות שיש עלינו?

פרופ' ראובן גרונאו: ככל גוף ניהולי, יש בפנינו מגבלות של תקינה.

פרופ' ראובן גרונאו: את התקינה הזאת קבעו ועדות קודמות, שאמרו שיהיה עוזר מנהלי ועוזר מקצועי.

פרופ' ראובן גרונאו: החיים הם לפעמים יותר חזקים מהתקינה, ועל כן לפעמים הסמכויות מתחלקות בצורה שווה בין העוזרים.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו היינו ערים לזה, ואמרנו שהשכר יחולק בצורה שווה בין העוזרים.

פרופ' ראובן גרונאו: אני יודע שבשלב מעבר נוצרת בעיה, משום שכבר נקבעו תקנים.

פרופ' ראובן גרונאו: אבל זה רק בשלב המעבר, כי אם אתה יודע שאתה רוצה להעסיק רק עוזרים שהם מקצועיים, מראש תקבע שהעוזר הבא שלך, אחרי שהעוזר המקצועי עזב, יקבל את השכר הממוצע.

פרופ' ראובן גרונאו: מאחר שיש פה העלאה משמעותית בשכר שאנחנו ממליצים עליו, שכרו של אף עובד לא יקופח כתוצאה מהשינויים שאנחנו המלצנו עליהם.

פרופ' ראובן גרונאו: נכון שבתקופת מעבר תהיה בעיה, אבל ברגע שאתה תתרגל לזה שיש לך שני עובדים מקצועיים, הם יידעו שהם לא עובדים אצלך תמורת 9,000 שקלים אלא תמורת 7,000 שקלים, שזה הממוצע בין שתי רמות השכר.

פרופ' ראובן גרונאו: עד כה לא היתה מגבלה של היצע של אנשי איכות שיבואו ויסייעו לצד עובדי הכנסת, כך שאי-אפשר לומר שהשכר – אפילו הקודם – לא היה שכר הולם במובן שלא נמצאו האנשים ההולמים.

פרופ' ראובן גרונאו: להיפך, האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה בשורה האחורית הם בוודאי הולמים, והיו מוכנים לעבוד בשכר יותר נמוך, אבל חשבנו שזה שכר לא הוגן ועל כן העלינו את זה.

פרופ' ראובן גרונאו: יש נושא ההכרה בוותק.

פרופ' ראובן גרונאו: הוותק של העוזרים הפרלמנטריים הוא ייחודי, משום שבמנהל הציבורי תוספת הוותק היא אחוז או שניים, ואנחנו, מתוך שהכרנו שאנחנו עוסקים פה בבעל-חיים מיוחד, אמרנו שתוספת הוותק היא 4% או 5%.

פרופ' ראובן גרונאו: אבל ניתן גם, שהוותק צריך להיות מוגבל לתפקיד.

פרופ' ראובן גרונאו: התפקיד הוא עוזר פרלמנטרי, התפקיד הוא לא עוזר, התפקיד הוא לא מי שעבד אתי במהלך השנים.

פרופ' ראובן גרונאו: לא זה מה שקובע את הרצף.

פרופ' ראובן גרונאו: מה שקובע את הרצף הוא העבודה בפרלמנט.

פרופ' ראובן גרונאו: במהלך השנים שהוא היה עוזר שר, הוא קיבל תגמול הולם על זה שהיה עוזר שר, ולא צריך להוסיף לו על זה לאחר מכן עוד את התגמול בתוספות ותק.

פרופ' ראובן גרונאו: להזכירכם, העניין של תוספת ותק כשלעצמו, לפי הערכת החשב, מסתכם ב-1.6 מיליון שקלים.

פרופ' ראובן גרונאו: כלומר, תוספת של 7%-8%.

אברהם פורז: יש עוזרי שרים שמקבלים לא יותר מעוזרים פרלמנטריים.

פרופ' ראובן גרונאו: כנ"ל לגבי מי שהיה עוזר בסיעה וכדומה.

פרופ' ראובן גרונאו: ברור שהדברים האלה מהווים מבחן שהוא יהיה יותר מתאים מאדם אחר, אבל הוא לא צריך להתבטא גם בתוספות ותק.

פרופ' ראובן גרונאו: לבסוף עולה נושא הפיצול.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו חשבנו שראוי שהעוזרים הפרלמנטריים יהיו אנשי איכות, ועל כן אנחנו הקפדנו על כך שיהיו שני עוזרים פרלמנטריים, ולא שלושה ולא ארבעה.

פרופ' ראובן גרונאו: היו לנו במהלך השנה האחרונה הרבה מאוד הצעות לגבי נושא הפיצול.

רוני בר-און: אם בעיית התקציב לא היתה מכבידה, היה אכפת לכם שיהיו ארבעה עוזרים פרלמנטריים?

רוני בר-און: אם היה כסף ואם היינו מקבלים ירושה בלתי מוגבלת לטובת הכנסת, היה מפריע לך שיהיו פה ארבעה עוזרים פרלמנטריים?

פרופ' ראובן גרונאו: לא מפריע לי שיהיו שמונה עוזרים פרלמנטריים, משום שכך עבודת חברי הכנסת משתבחת.

פרופ' ראובן גרונאו: אבל אנחנו חיים במגבלה תקציבית, ואי-אפשר לומר: השכר לא מתאים אנחנו רוצים העלאה, ומצד שני לומר שאת העלאה מחלקים לשלוש.

פרופ' ראובן גרונאו: אלה הם דבר והיפוכו.

פרופ' ראובן גרונאו: עשינו הכול כדי להקל על עבודת חברי הכנסת, גם בנושא החפיפה.

פרופ' ראובן גרונאו: ניסינו לשפר את חייהם היום-יומיים של העוזרים הפרלמנטריים במובן של הקצאה ללינה וכדומה.

פרופ' ראובן גרונאו: על שפתיו של יושב-ראש הוועד יש חיוך.

פרופ' ראובן גרונאו: אין סוף לשיפורים שאפשר לעשות בתחום השכר.

פרופ' ראובן גרונאו: כל מי שהיה מעורב בדיוני שכר יודע את זה.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו חיים במציאות מסוימת.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו התחשבנו בהיבט הציבורי של הנושא הזה, ניסינו לשפר עד כמה שיכולנו במסגרת השיקולים הציבוריים שהנחו אותנו.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו מבקשים מכם שתכבדו את שיקולינו ותקבלו את המלצותינו כמקשה אחת.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עלתה פה השאלה של העלות התקציבית.

רוני בר-און: חשב הכנסת בדק את זה, באמת מדובר ב-5 מיליון אבל צריך לדעת לפרט את זה.

רוני בר-און: לעניין חישוב הוותק, ההסתייגות הראשונה שעליה דיברנו, גרירת הוותק של אנשים שהיו במקום אחר אבל באותו סוג של תפקיד, כיוון מדובר בהערכה שזה 20% מהעוזרים, סך כל האומדן והעלות הם 430,000 שקלים בשנה.

רוני בר-און: אני די בספק אם זה 20% מהעוזרים, אבל אני אצא מתוך הנחה כזאת.

רוני בר-און: עלות התשלום הרטרואקטיבי היא מיליון שקלים בשנה.

רוני בר-און: השתתפות בהוצאות כלכלה ונסיעה, לפי תוספת מבוקשת בהסתייגות של 600 שקלים לעוזר, היא 1.6 מיליון שקלים בשנה.

רוני בר-און: תיקון חבר הכנסת שאול יהלום – מיליון ו-450,000 שקלים בשנה.

רוני בר-און: תיקון חבר הכנסת נסים דהן – מיליון שקלים בשנה.

נסים דהן: איך זה ייתכן?

רוני בר-און: פיצול משרד שני עוזרים לשלושה עוזרים יביא לתוספת עלויות, כגון הוצאות נסיעה, לינה, מקום לביצוע העבודה, ציוד מחשב, ציוד עזר אחר וכיו"ב.

נסים דהן: אני מדגיש שלא תהיה תוספת.

נסים דהן: זה לא נכון.

נסים דהן: תמיד יהיו רק שני עוזרים במשכן ורק שניים יקבלו.

רוני בר-און: השכר יהיה מתחת לשכר מינימום.

רוני בר-און: יהיו השלמות לשכר מינימום, זה החשבון של החשב.

רוני בר-און: אני קורא את הדברים.

רוני בר-און: אומדן תוספת עלות לכל פיצול כזה היא 35,000 שקלים לשנה לחבר כנסת, בהערכה זהירה ש-30 חברי כנסת, רבע מכלל החברים בבניין, ישתמשו באפשרות הזאת.

רוני בר-און: חלק נכבד מחברי הכנסת שנוכחים כאן הם אנשים שחתמו על ההסתייגויות ויש להם עניין, גם אם לא אישי ישיר בהצבעה, לפחות אישי עקיף בהצבעה, כי הם באים לכאן לצורך הגנה על אינטרסים של העוזרים שלהם.

רוני בר-און: חברי ועדת הכנסת – גזירה היא מן השמים שהם צריכים להחליט בעניין הזה, גם אם הם חתמו על ההסתייגויות וגם אם יש להם עוזרים.

רוני בר-און: אלה שאינם חברי כנסת ונמצאים פה, אם הם יודיעו לי שהם משתתפים בהצבעה על תקן שחבר הכנסת ברכה מחליף את חבר הכנסת טיבי, חברת הכנסת אילנה כהן מחליפה את חבר הכנסת עמיר פרץ, חבר הכנסת רן כהן מחליף את חברת הכנסת זהבה גלאון וחבר הכנסת יאיר פרץ מחליף את חבר הכנסת יצחק כהן, זה בסדר.

רוני בר-און: פרופ' גרונאו, יש לי הצעת פשרה, כדי שלא נצביע בניגוד לדעתכם.

רוני בר-און: השאלה היא שאלה עקרונית.

רוני בר-און: אם אציע הצעת פשרה, שתיראה לכם, האם אתה חושב שאתם יכולים, בהתייעצות בינך לבין עו"ד גילאור, להחליט שאתם מוותרים על ההצבעה, כדי שלא נימצא במצב שבו ועדה מצביעה ואולי לא מאשרת את כל ההמלצות שלכם?

רוני בר-און: אני חושב שתוכלו לחיות בשלום עם הצעתי, שעלותה היא אפילו לא חצי מהסכום של חמישה מיליון שקלים.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו ישבנו, ההצעות היו על שולחננו.

רוני בר-און: לא ההצעה שלי.

רוני בר-און: ההצעה שלי היא לאשר שתיים משלושת ההסתייגויות רבות המשתתפים, לא לאשר את שתי ההסתייגויות מעוטות התומכים, ועל אחת מההצעות מבין השתיים לא לתת את הסכום המלא שמתבקש.

רוני בר-און: אני אגיע אתך לתקציב של עד מיליון ו-200,000 שקלים.

נסים דהן: אני רוצה לערער על הסכום שנקבע פה על-ידי החשבות.

רוני בר-און: אתה יכול לערער.

רוני בר-און: אני מרגיש לא בנוח עם ה"מסחרה" שאני עושה.

רוני בר-און: עשיתי את ה"מסחרה" הזאת כדי לשמור על כבודה של הוועדה הציבורית.

פרופ' ראובן גרונאו: כבודה של הוועדה הציבורית לא נקבע על-ידי ההצבעה, כבודה של הכנסת נקבע על-ידי ההצבעה.

פרופ' ראובן גרונאו: אתם תנהגו לפי שיקול דעתכם.

רוני בר-און: אני מבין שהתשובה היא לא.

עו"ד יוסף גילאור: אני רוצה לחדד ולייחד כמה מלים לגבי משימתה של הוועדה הציבורית.

עו"ד יוסף גילאור: בכוונה אני מדבר בצורה מורחבת וכללית.

עו"ד יוסף גילאור: כמובן שאנחנו, בהחלטות שלנו ובהמלצות שלנו, לא יכולים לכוון ולרצות את כל האינטרסים ואת כל הפניות שהיו בנושא הזה.

עו"ד יוסף גילאור: הסמכות לקבוע את השכר של חברי הכנסת, כידוע לכם, מסורה לכנסת עצמה, באמצעות ועדת הכנסת.

עו"ד יוסף גילאור: הכנסת מיוזמתה נמנעה מהחלטה עצמית בעניינים אלה, והיא נזקקה לפיקוח הציבורי הוולונטרי, שהוא מחמיר עם הכנסת.

עו"ד יוסף גילאור: הכנסת מחמירה עם עצמה, ומשמשת בזה דוגמה ציבורית הולמת.

עו"ד יוסף גילאור: הכנסת מיוזמתה ומבלי לגרוע מסמכותה הגיעה כבר לפני שנים רבות למסקנה שמן הראוי שוועדה חיצונית תמליץ על שכר חברי הכנסת, על גובהו, על התנאים הנלווים אליו, כולל תנאי עבודתם של חברי הכנסת וכל הנושאים שיש בהם כדי להעלות את תפקודם ולתרום לאיכות השירות שהם מעניקים לציבור בכנסת, בין היתר בנושא שאנחנו דנים בו, נושא העוזרים הפרלמנטריים.

עו"ד יוסף גילאור: ועדת הכנסת דנה בהמלצות השונות, והיא פועלת בדרך-כלל לאורן.

עו"ד יוסף גילאור: בכך קבעה הכנסת נוהג, שהוא שריר וקיים כבר שנים, לפיו היא לא קובעת את שכר חבריה ואת התנאים מבלי שהעניין יעבור את המבחנה של הוועדה הציבורית הבלתי תלויה.

עו"ד יוסף גילאור: נוהג זה מטרתו להגדיל את אמון הציבור בנבחריו, למנוע לזות שפתיים של חשש של ניגוד עניינים ציבוריים וביקורת ציבורית שאולי אין לה יסוד.

עו"ד יוסף גילאור: זה שלב שני שאנחנו מגיעים לדיון בנושא הזה, וזה שלב שכפי שאמר יושב-ראש הוועדה, אין אחריו ולא כלום, צריך להצביע ולהחליט.

עו"ד יוסף גילאור: הזכות והסמכות מסורה לכם ושמורה לכם.

עו"ד יוסף גילאור: אתם צריכים להבין, שרק בנושאים שהם באמת כבדי משקל וחמורים דיים שיש בהם באמת סטייה מהותית ראוי ונכון לסטות מהמלצות כאלה.

עו"ד יוסף גילאור: לכן אני מציע שהשיקולים יהיו באמת שיקולים שראויים לחברים שדנים בזה ממרום הציפור.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצבעה לגבי ההשגה לעניין סעיף 9, בנושא חישוב הוותק.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הוועדה, כפי שהיא?

רוני בר-און: מי בעד ההשגה?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד הצעת הוועדה כפי שהיא – 2 בעד ההשגה – 8 נמנעים – 2 תודה רבה.

רוני בר-און: ההשגה התקבלה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להשגה הבאה, שנוגעת לסעיפים 9 ו-14, ועניינה תשלום רטרואקטיבי בעבור ותק.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הוועדה בלא ההשגה?

רוני בר-און: מי בעד ההשגה?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד הצעת הוועדה כפי שהיא – 10 בעד ההשגה – 3 נמנעים – אין ההשגה לא התקבלה.

רוני בר-און: עניינה של ההשגה הבאה הוא השתתפות בהוצאות כלכלה ונסיעה.

רוני בר-און: אני מבקש לחרוג מסדר הדיון, ולהציע את ההצעה שלי.

רוני בר-און: ההצעה שלי היא לשלם את החצי מהסכום הנקבע בהשגה הזאת, כך שבמקום 600 שקלים ישולמו 300 שקלים.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הוועדה?

רוני בר-און: מי בעד ההשגה להוסיף 600 שקלים?

רוני בר-און: מי בעד ההשגה להוסיף 300 שקלים?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד הצעת הוועדה כפי שהיא – 1 בעד ההשגה להוסיף 600 שקלים – 7 בעד ההשגה להוסיף 300 שקלים – 5 ההשגה על המלצות הוועדה להוסיף את הסכום של 600 שקלים כהשתתפות בהוצאות כלכלה ונסיעה היא זאת שזכתה ברוב, והיא זאת שתהיה אפוא החלטת הוועדה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצביע על ההשגה של חבר הכנסת שאול יהלום, שאומרת ששכר העוזר המנהלי ייגזר כ-90% משכר העוזר המקצועי.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הוועדה כפי שהיא?

רוני בר-און: מי בעד הצעת שאול יהלום, שההשגה הזאת תתקבל?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד הצעת הוועדה כפי שהיא – 4 בעד ההשגה – 8 נמנעים – אין ההשגה של חבר הכנסת יהלום התקבלה.

רוני בר-און: אנחנו עוברים להצביע על השגתו של חבר הכנסת נסים דהן, שמציע שבמסגרת התקציב המוקצה להעסקת שני עוזרים, בלי חריגה מאותו תקציב, יכול יהיה חבר הכנסת לחלק את עוגת התקציב לשלושה עוזרים, אם ברצונו בכך.

רוני בר-און: מי בעד הצעת הוועדה כפי שהיא?

רוני בר-און: מי בעד ההשגה?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד הצעת הוועדה כפי שהיא – 5 בעד ההשגה – 6 נמנעים – אין ההשגה התקבלה.

רוני בר-און: בכפוף להשגות שקיבלנו, מי בעד אישור כל יתר חלקי ההמלצה של הוועדה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין המלצות הוועדה התקבלו, בכפוף להשגות שקיבלנו.

ארבל אסטרחן: היות שההשגה של חבר הכנסת דהן התקבלה, אני רוצה להבין לצורך ניסוח ההחלטה האם מדובר על כך שזה יהיה חלקיות משרה.

נסים דהן: בוודאי.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הסכום לאש"ל כפי שהתקבל עכשיו לא יחול על שלושתם.

נסים דהן: לא.

נסים דהן: הכול יחולק לשלושה חלקים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: 3.

רוני בר-און: אישור מינוי סגנים ליושב-ראש הכנסת

רוני בר-און: חברי הכנסת אלי בן-מנחם ומיכאל נודלמן התפטרו מתפקידיהם כסגני יושב-ראש הכנסת.

רוני בר-און: אנחנו מתבקשים, כוועדת הכנסת, על-פי הנוהג והנוהל הקיימים, להביא לאישור הכנסת הצעה למינוי סגנים ליושב-ראש הכנסת במקומם.

רוני בר-און: מטעם סיעת העבודה-מימד, במקום חבר הכנסת אלי בן-מנחם, מועמדת חברת הכנסת קולט אביטל.

רוני בר-און: במקום חבר הכנסת מיכאל נודלמן, על בסיס הסכם רוטציה, שהשתכלל עוד בוועדת ההסכמות, המועמדת היא חברת הכנסת גילה פינקלשטיין.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: מי נמנע?

רוני בר-און: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין תודה רבה.

רוני בר-און: המינוי אושר פה אחד.