ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 102, 2003-12-03 09:00

שלום שמחון: בשיחה שהיתה בין שר החקלאות לביני בנושאים רבים, אחד הנושאים המרכזיים שעלה בשיחה הוא הנושא של הסדרי חובות המושבים והקיבוצים, היישום שלהם והמצב נכון לרגע זה.

שלום שמחון: מאחר וכך ראינו חשיבות גדולה לקיים ישיבה משותפת שבה נקבל דו"ח מצב לגבי יישום שני ההסדרים הללו, לאור המצב הקשה שבא לידי ביטוי בעיקר בקיבוצים, אם כי הוא קיים גם במושבים, ולאחרונה אנחנו עדים לכך שיש קריסה מוחלטת של לא מעט קיבוצים שהופכים בין לילה להיות חסרי כל.

שלום שמחון: אחד המקרים האחרונים שבא לידי ביטוי בסוף השבוע האחרון זה קיבוץ מצובה שבו בלילה אחד האנשים נשארו חסרי כל, מה שצריך להדאיג, אבל גם לנסות ולחשוב על דרכים יצירתיות נוספות כדי לסיים את ההסדרים של חובות המושבים והקיבוצים.

שלום שמחון: נמצאים איתנו כאן המינהל להסדרים במיגזר החקלאי המושבי ברשות השופטת ולנשטיין והמנכ"ל בהומי וגם ישראל עוז שהוא המנכ"ל של הסדר הקיבוצים.

שלום שמחון: אני משוכנע לחלוטין שאנחנו צריכים לעשות מאמץ כמה שיותר מהר כדי ללחוץ כך שההסדרים האלה יגיעו לידי סיום ושאנשים במושבים ובקיבוצים, תהיה להם איזה שהיא תקווה חדשה לפתוח דף חדש ולצאת לדרך חדשה.

ישראל כץ: כשנכנסתי למשרד אחד הנושאים שביקשתי שידווחו לי זה נושא חובות המושבים, דווחתי, ומה שהדאיג אותי זה שבקרב 95 מושבים שלא הוסדרו בצורה כזאת או אחרת, לא היתה התקדמות בשמונה חודשים ומה שיותר הדאיג אותי, לא שלא היתה פעילות יש כל הזמן פעילות, אבל לא היו פתרונות וגם בצפי להמשך אם הפעילות תהיה במתכונת הקיימת אין צפי שהנושא הזה יפתר.

ישראל כץ: המושבים לא עתידים לשפר את מצבם, נמנעים מהם דברים, הרי אלה שלא הצליחו להסדיר את הדברים הם אלה שגם לא הצליחו לסיים את ההרחבות, לא הצליחו לעשות דברים אחרים שנמנעו מהם בגלל שהם עוד לא הסדירו ודבר נקשר בדבר.

ישראל כץ: חייבים בכל הדרכים האפשריות, והועדה הזאת היא בהחלט מקום חשוב ללבן את הנושא ולהמשיך לקדם פתרונות, חייבים למצוא פתרונות.

ישראל כץ: אני קיימתי מספר דיונים, יש 14 ישובים בקו העימות בצפון שהחברים עצמם בגלל העיקרון שבקו עימות מי שאין לו יכולת החזר או עד הגובה שיש לו לוקחים ממנו ואחרי זה מוחקים, חברים עצמם כבר סיימו את ההסדר, האגודות לא סיימו וזוקפים לזכותן במקרה הזה זכות שהיא הופכת לחובה שיש להם רכוש כמו מניות תנובה, רכוש תיאורטי או דברים אחרים ולכן האגודות לא יוצאות מתוך ההסדר.

ישראל כץ: 14 ישובים בקו העימות בצפון, זו חרפה.

ישראל כץ: אני מדבר כרגע על מושבים, בקיבוצים המצב הוא עוד יותר חמור.

ישראל כץ: יש מערכות שעובדות ומשתכרות ולעומת זאת אין כללים לחלוקה תיאורטית אפילו של מה שהם אמורות להכניס למדינה, ועשר שנים כולם נעים במעגלים.

ישראל כץ: היו פתרונות.

ישראל כץ: המינהלת עשתה עבודה, הרוב המוחלט כבר מצא את פתרונו, אבל בגלל שהגענו למקרים היותר קשים שצריכים לקבל את העזרה הכי משמעותית, אנחנו נמצאים במצב שכמעט אין תזוזה.

ישראל כץ: לכן חייבים לשבור את השיגרה.

ישראל כץ: מערכות שלמות שעובדות, אנשים שיש להם כל מיני אינטרסים, כפי שהם הוסמכו לקיים אותם.

ישראל כץ: למשל באיזור מטה יהודה, לדעתי כל ישוב שמוכן לוותר על מגרשים שבעקבות ההחלטה האחרונה יש להם אפשרות למכור אותם, צריך בזה לסיים את סיפור החובות שלהם.

ישראל כץ: בקו העימות בצפון, 14 ישובים, למצוא את הנוסחה.

ישראל כץ: יש כאן רשימות של ישובים שבמרוכזים לפי איזורים, 19 אגודות במבואות ירושלים, קו העימות בצפון כתוב 11 אבל יש עוד חמש אגודות.

ישראל כץ: אלה דברים שניתן לסיים אותם.

ישראל כץ: לגבי הקיבוצים, הרושם שלי שאחרי מחיקת החובות שהיתה ועם כל הזמן שעבר, היקף החוב היום יותר גבוה ממה שהיה.

ישראל כץ: יש מצב שבעוד עשר שנים יבוא מישהו לאותם קיבוצים ויגיד אתם חייבים כספים שלא החזרתם אותם ולאנשים לא יהיו זכויות.

ישראל כץ: יש מצב חמור שאם אנחנו פועלים שיהיה מבצע של היוון חלקות מגורים, אז אותם משקמים או גורמים מטעם הנושים ואומרים אנחנו ממתינים, יהיו לכם עוד מעט עוד זכויות, אנחנו נשנה את אומדן יכולת ההחזר שלכם.

ישראל כץ: גוזרים על האנשים שנשארו בסוף התור, שהם לעולם לא יוכלו לחזור ולייצב את עצמם, גוזרים עליהם נישול מהבתים שלהם בסופו של דבר.

ישראל כץ: אתה לא יכול להיכנס לשום דבר, כי כשאתה מקבל עוד איזה שהיא זכות אומדן החוב עולה, יכולת ההחזר עולה בהתאם, אתה מגיע למצב שככל שהערך של המקום שאתה נמצא בו יעלה, הסיכוי שלך להחזיק בזה יהיה הרבה יותר נמוך.

ישראל כץ: חייבים לפתור את הבעיה.

ישראל כץ: אני לא בא למתוח ביקורת על המשקמים כי כל אחד באיזור שלו פועל לפי החוקים, אני רק אומר שאחרי תמונת המצב האחריות היא עלינו, ככנסת, כממשלה, להביא פתרון לנושא הזה ופתרון היום יהיה הרבה יותר זול מאשר לדחות את הדברים לעתיד.

ישראל עוז: ההסדר שבו אנחנו מטפלים הוא תוצאה של שני הסדרים, ראשון ושני.

ישראל עוז: הסדר ראשון נעשה בסוף שנות ה80-, התברר שהמערכת הקיבוצית נתונה במשבר, התגבש הסדר ראשון שהתחיל להתבצע, ההסדר הזה העמיד מקורות לבנקים לביצוע מחיקות ופריסות.

ישראל עוז: המקורות שהועמדו לבנקים היו בצורת פקדונות שהועמדו לרשות הבנקים לביצוע אותם מחיקות ופריסות.

ישראל עוז: המשמעות של הפקדונות האלה חשובה מאוד למשק המדינה.

ישראל עוז: פקדונות שהממשלה העמידה לבנקים לביצוע מחיקות ופריסות של חובות הקיבוצים.

ישראל עוז: צריך לזכור שבאותה שנה, אלמלא הכסף ששמה הממשלה בפקדונות, זה היה אחרי משבר מניות הבנקים, המערכת הבנקאית היתה קורסת.

ישראל עוז: הממשלה בהעמדת הפקדונות שינתה את ההון העצמי של הבנקים, אם היו בודקים את ההון העצמי של הבנקים במושגים המקובלים היום אז לפחות בנק אחד אם לא יותר היו במצב של חדלי פרעון.

ישראל עוז: ההסדר הראשון לא יצא אל הפועל בגלל שורה ארוכה של קשיים ומורכבויות והתברר שאי אפשר לעשות הסדרים מרכזיים וצריך לעשות הסדר פר קיבוץ.

ישראל עוז: התברר שמה שהקיבוצים חשבו שהם יכולים להחזיר היה רחוק מהמציאות ואז ב-1995 התגבש הסדר שני, הסדר משלים והוא ההסדר העיקרי שבו אנחנו מטפלים.

ישראל עוז: אני אציג את עיקריו ואני אסקור את הביצועים שנעשו עד עכשיו.

ישראל עוז: עיקר ההסדר הזה אמר את הדברים את הדברים הבאים, הוא חילק את הקיבוצים לשתי קטגוריות, קטגוריה אחת זה קיבוצים בפריפריה, נקבע לקיבוצים כושר החזר, כושר ההחזר הזה, דהיינו, החוב שהקיבוץ יכול לשרת נקבע בראשית שנות ה90- במשק מסויים, משק בשיא הצמיחה, משק בשיא התנופה, חלק גדול מהמפעלים מוטה שוק כלכלה מקומית היו בשיא הפריחה וחשבו שאותם מערכות תעשייתיות וחקלאיות יוכלו לשרת חוב מאוד גדול.

ישראל עוז: עדיין בחלק מהקיבוצים שהוטל עליהם החוב נשאר בלון שהיה ברור שהם לא יכולים לשרת אותו.

ישראל עוז: את הבלון הזה לקחו על עצמם למחוק הממשלה והבנקים.

ישראל עוז: הבנקים מחקו 65% מהבלון והממשלה מחקה 35% מהבלון וקיבוצים שירתו את יתרת החוב.

ישראל עוז: ככה נעשו כל ההסדרים בפריפריה.

ישראל עוז: במרכז הארץ בראשית שנות ה90-, עליה, צורך בקרקעות, שינוי יעוד וכו', התנועה הקיבוצית אמרה למשרד האוצר, נעמיד קרקעות כנגד הבלון ובסופו של דבר כנגד בלון גם בקיבוצי מרכז הארץ נקבע כושר החזר ונקבע בלון.

ישראל עוז: חוב שהם לא יכולים לשרת.

ישראל עוז: כנגד הבלון נעשה סקר בכל הקיבוצים במרכז הארץ, סומנו קרקעות שהם בעלי פוטנציאל תיכנוני ואת הקרקעות האלה, כנגד מחיקת הבלון, השיבו הקיבוצים למינהל.

ישראל עוז: סומנו 20 אלף דונם, עד היום הוחזרו קרוב ל-15 אלף דונם.

ישראל עוז: זה שלד ההסדר.

ישראל עוז: עד היום בוצעו הסדרים ברוב הקיבוצים.

ישראל עוז: נותרו עשרה קיבוצים.

ישראל עוז: הקיבוצים שנותרו בסוף הם הקיבוצים המסובכים, המורכבים, הקשים, עם חובות גדולים, רובם קיבוצים במרכז הארץ, עם שאלות נדל"ן מורכבות שבחלק מהמקרים כל המלחמה שנעשית נגד הקרקע החקלאית פוגעת בתהליכים של הפתרון.

ישראל עוז: ההסדר הראשון הציל את המערכת הבנקאית, ההסדר השני איפשר את הפרטת המערכת הבנקאית.

ישראל עוז: ברגע שהוסדרו חובות הקיבוצים, התבצע תהליך המחיקה והשתתפות הממשלה, אפשר היה להפריט את בנק הפועלים, אפשר היה להוציא להנפקות את הבנקים האחרים.

ישראל עוז: ברגע שהתהליך הזה התבצע התחיל תהליך הפרטת הבנקים.

ישראל עוז: עד היום בקיבוצים התבצעו מחיקות בסדר גודל של 13.5 מיליארד שקל במחירים של נובמבר 2003.

ישראל עוז: מתוך זה מחקה הממשלה 42% זה 5.6, ומחקו הבנקים 7.8.

ישראל עוז: נותר לביצוע הסדרים בסדר גודל של כמיליארד.

ישראל עוז: במערכת המרכזית של הקיבוצים שזה כל התאגידים הגדולים שלהם וכו' בוצעו הסדרים בסדר גודל של 3.5 מיליארד שקל, סך כל המחיקות בהסדרים שבוצעו זה בסדר גודל של 17.5 מיליארד שקל.

ישראל עוז: הבנקים מחקו בסך כל ההסדרים 62% מהחוב, כ11- מיליארד שקל והממשלה השתתפה במחיקה בסדר גודל של 38% שזה 6.6.

ישראל עוז: מרגע שהתחילו להתבצע ההסדרים בהסדר השני ונמחק חוב בלון ולקיבוץ נקבע כושר החזר, החלו הבנקים להשיב את הפקדונות למדינה.

ישראל עוז: הפקדונות שהושבו, הפקדונות במושגים של היום, פקדונות במחירים של אז בריבית מאוד נמוכה, בכל התקופה שהריביות היו מאוד גדולות, המדינה קיבלה מקורות מימון בגיוס בעלות מאוד נמוכה במשך כל אותן שנים, הפקדונות שהועמדו בסוף שנות ה-80 במחירים של היום, שהועמדו לבנקים הם בסדר גודל של 22.8 מיליארד שקל, עד היום השיבו הבנקים למדינה בכסף שבעלותו היא פחות מ4%-, קרוב ל17- מיליארד שקל, 16.8, יתרת הפקדונות להשבה עד סוף 2013 עומדת על קרוב לשישה מיליארד שקל, הבנקים יחזירו כל שנה חלק על ההסדרים שיעשו בשנה וחצי הקרובה וחלק כנגזר, יש כושר החזר לקיבוץ, נקבע מסלול החזר, לא משנה אם הקיבוץ משלם או לא משלם, הבנקים מחזירים למדינה את הפקדונות.

ישראל עוז: ב46- קיבוצים השיבו קרקע.

ישראל עוז: בסך הכל קרוב ל20- אלף דונם.

ישראל עוז: קרוב ל15- אלף כבר הוחזרו, עוד כ4,000-5,000- יוחזרו בשנה וחצי הקרובה.

ישראל עוז: חלק גדול מהקרקע הושבו איזורים שהם אטרקטיביים, קרוב ל8,000- דונם.

ישראל עוז: הרחבה של קרית טבעון, הרחבה של הקריות, הרחבה של עתלית, הרחבה של כפר סבא, פארק תעשייה באיזור נצר סירני, הרחבת נהריה, הרחבת קרית אתא, צומת קסם, קרקעות אטרקטיביות.

ישראל עוז: עד היום לא שווק לא דונם ולא מטר.

ישראל עוז: עד היום לא שיווקה המדינה מהקרקעות שהוחזרו אליה אף לא מטר אחד.

ישראל עוז: מספר הקיבוצים שבהסדר הוא 135.

ישראל עוז: סך כל החוב שהקיבוצים צריכים לפרוע עומד על למעלה מחמישה מיליארד שקל.

חיים בהומי: המושג הראשון זה משולש, בראש המשולש עומד המשקם שהוא הסמכות השיפוטית, זה אדם שנבחר להיות משקם, עבר את הועדות השונות באותה מתכונת ששופטים נבחרים, אדם שראוי וכשיר להיות שופט של בית משפט מחוזי עם נסיון במיוחד בתחום האגודות השיתופיות, סעיף 11 לחוק קובע את הסמכויות שלו והמשקם למעט המקרים שהוא צריך להפעיל שיקול דעת שיש ענין של פרשנות, יש לו איזה שהוא מסלול, יש פונקציית ייצור שיודעים מה נכנס ויודעים מה יוצא.

חיים בהומי: זה על בסיס החוק.

חיים בהומי: הקודקוד השני של המשולש זה מינהלת ההסדרים שזה מזכירות של בית משפט לכל דבר, אין לה שום סמכויות אחרות מבחינת החוק היבש, מבחינת תכלית החקיקה הנושים והגורמים החקלאיים הסכימו לתת למינהלה פונקציות, גם המשקמים הסכימו לאפשר למינהלה לגשר ולפשר, אבל מבחינת החוק היבש נטו למינהלה אין שום זכות חוקית לבצע גישור ופישור והמינהלה במרבית החובות דהיום מבצעת פעולות של גישור ופישור ומוסכם על הצדדים, מובא למשקם לאישור, מאושרים העקרונות, הוא שולח את הצדדים לחתום על הסכם מפורט, ממנים שני נאמנים אחד מטעם הנושים ואחד מטעם המושבים, המינהלה מסייעת בפעולות האכיפה, בפעולות הגבייה, בליווי ההסדרים והעסק יוצא לפועל.

חיים בהומי: הסכומים שמשלמים המושבים הם אחרים לגמרי, אני נבהלתי פה מהמספרים.

חיים בהומי: מה שמשלם קיבוץ אמיר בקו העימות זה כל איזור קו העימות לבנון כפול 2.5 ממה שהם ישלמו זה יתן את המאה מליון שקל.

חיים בהומי: קיבוץ אחד משלם פי 2.5 מ14- מושבים ביחד.

חיים בהומי: במקסימום מושב בקו עימות לבנון ישלם 4 מליון שקל ל17.5- שנים.

חיים בהומי: הקודקוד השלישי זה הגורמים החקלאיים.

חיים בהומי: הגורמים החקלאיים זה המושבים, קיבוצים בקו העימות רמת הגולן ובקעת הירדן, מושבניקים, חקלאים פרטיים, ותאגידים שהם סטטוס משפטי של חקלאי שהתאגד לתאגיד משפטי.

חיים בהומי: יש 480 מושבים, 29 אלף יחידות משק, 18 ארגוני קניות ועוד 42 תאגידים.

חיים בהומי: האוכלוסיה המעניינת אותנו בעיקר היא אוכלוסיית המושבים, כ480- אגודות שזה גם קיבוצים וגם מושבים שיתופיים וגם מושבים רגילים ו29- אלף יחידות משק.

חיים בהומי: מדובר בהליכים שיפוטיים בעשרות אלפי תיקים שכל תיק הוא הליך שיפוטי נפרד בפני המשקם שבסופו של דבר ניתן פסק דין.

חיים בהומי: יש שני מסלולים של הסדרים.

חיים בהומי: המסלול הראשון זה המסלול של החוק, נוסעים בכביש מסויים, יודעים מתי יוצאים, לא יודעים מתי מגיעים לתאריך אבל יש מסלול איך מגיעים לתחנה הסופית.

חיים בהומי: הבעיה היא השיבושים בדרך והזמן.

חיים בהומי: לפי החוק אם היו מתקינים את התקנות שזה הכלים הנוספים שיש בנוסף לחוק, החוק לא הסתיים שיפוטית, אפשר לצאת מתחנה א' ולהגיע לתחנה ב'.

חיים בהומי: אנחנו בנינו מסלולים נוספים שזה מסלולים של גישור ופישור ויש שתי אוטוסטראדות שניתן לנסוע בהם כאשר יש מחלפים בין שתי האוטוסטראדות.

חיים בהומי: המחלפים מאפשרים לעלות מכביש אחד לכביש אחר.

חיים בהומי: אם המשקם נניח קבע את החובות של מושב מסויים, הצדדים יכולים בליווי המינהלה או לא בליווי המינהלה, להגיע להסדר של סכום לפירעון יותר מוקטן מאשר הסכום שנקבע, לקבוע את המקורות, לתת את הבטחונות ולנסוע במסלול אחר.

חיים בהומי: האגודות הם אישויות משפטיות נפרדות לגמרי.

חיים בהומי: הם תובעות ונתבעות.

חיים בהומי: הכותרת של חוק גל היא 'חוק הסדרים במגזר החקלאי המשפחתי' ותכלית החקיקה היא לתת פסק משקם לכל בעל משק.

חיים בהומי: למרות שבחוק צריך להסדיר גם את החובות של האגודות תכלית החקיקה היא להגיע לשורה התחתונה אל הפרט ולא אל האגודה.

חיים בהומי: אם האגודה יכולה להגיע להסדר מול הנושים שלה, מותר לה את המחיקות שהיא קיבלה מהנושים, להעביר לחברים.

חיים בהומי: אם אגודה חייבת 50 מליון שקל והיא הגיעה להסדר של עשרה מליון שקל, היא רשאית את העשרה מליון שקל לחלק בין החברים שלה לפי שיטה שהיא תקבע או לפעמים המינהלה קובעת או המשקם או בהסכמה של הנושים, ואז כל חבר מביא פלח מסויים שמייצר את העוגה שנקראת עשרה מליון שקל.

חיים בהומי: אם 70% מהעוגה מיוצרים על-ידי חברים האגודה הסדירה את החובות שלה.

חיים בהומי: החברים יוצאים החוצה, הם בלתי תלויים באגודה.

חיים בהומי: לפני מספר שנים כאשר הנדל"ן היה באופנה במיוחד באיזור מבואות ירושלים, נבנו הסדרים בהסכמה, במו"מ בין המושבים לבין הנושים, המשקם היה חותמת גומי שהכשיר את ההסדר הזה, וההסדרים האלה היו בנויים על מקרקעין והנדל"ן ובמיוחד על הרחבות.

חיים בהומי: מכיוון שההרחבות האלה לא יצאו אל הפועל מזה חמש שנים, אנחנו יודעים את כל ההליכים שהיו, את החלטות של היועץ המשפטי, ולכן ההסדרים האלה קרסו.

חיים בהומי: ההסדרים האלה לא היו בנויים על חברים ונכון להיום יש פסק דין שהוא מעשה בית דין.

חיים בהומי: הוא סופי, מוחלט, לא ניתן לשנות אותו אלא בהסכמת הצדדים.

חיים בהומי: אם הצדדים לא ירצו, אם הנושים שזה ארגון הקניות והבנקים והסוכנות לא ירצו, לא מתוך רוע לב אלא מתוך המניעים שלהם, לעשות הסדר חדש, מבחינה משפטית זה הסדר האגודה.

חיים בהומי: לחברים יש אפשרות אחרת להסדיר את החובות עפ"י חוק והמנגנון של החוק שמי שיש לו כושר החזר ישלם 60% מהחובות שלו.

חיים בהומי: מי שאין לו כושר החזר בגובה של לפחות 60% מהחוב שלו נכנס לבעיה, נכנס להליכי פירוק.

חיים בהומי: עד ה30.9- עשינו עשר אגודות.

חיים בהומי: נכון לסוף השנה יהיה 20 אגודות.

חיים בהומי: פתרנו חלק מהפלונטרים, על חלק השר והועדה יצטרכו לתת את דעתם לענין.

חיים בהומי: יש כ3,700- יחידות משק שלא הוסדרו מתוך כ30- אלף.

חיים בהומי: לגבי ה3,700-, במרבית המקרים החובות נפסקו.

חיים בהומי: מבחינת המושבניק יש על המשק שלו שיעבוד, יש עליו עיקולים ויש צווי מניעה.

חיים בהומי: הוא לא יכול לעשות שום דיספוזיציה בנכס ויש לו פסק שקבע את החובות שלו בגובה הרמה המקסימלית.

חיים בהומי: החברים האלה לא נקבע להם הסכום להחזר, נקבע כמה החוב אבל לא נקבע ההחזר.

חיים בהומי: נכון להיום, אם החובות נפסקו ויש צווי מניעה ועיקול, אותו מושבניק לא יכול לעשות כלום.

חיים בהומי: אם הוא חלש מבחינה כלכלית בודקים לו את כושר ההחזר, אם הוא פנסיונר קובעים תשלומים שאפשר, אם הוא חי רק מפנסיה ואין לו בן שמחכה לרשת אותו, לא נקבעים לו תשלומים.

חיים בהומי: מחכים להסדר ברמת האגודה כדי לעזור לו, אחרת המשמעות של אותו מושבניק, ומרבית ה3,700- הם בישובי הפריפריה ובאיזורים החלשים, אם לא נעשה לו הסדר שישקם אותו, המשמעות היא פירוק.

חיים בהומי: מרבית האגודות הם בקו עימות ירושלים.

חיים בהומי: קו עימות ירושלים מהבחינה הסוציו-אקונומית הוא מן הנמוכים בארץ.

חיים בהומי: הציפיות של הנושים שבמבואות ירושלים ניתן להשיג יותר כסף מנדל"ן.

יוסי ישי: הנושא השני שבלעדיו כל מה שאמרתי בנושא הראשון לא שווה כלום.

יוסי ישי: בזמנו היועץ המשפטי לממשלה קיבל החלטה שאסור לגבות את ערך המתנה הגלום במגרש לטובת הסדר.

יוסי ישי: הוא קבע חלון ואמר שכל פסקי המשקם שניתנו עד תאריך מסוים (31.3.99) ניתן יהיה להמשיך ולבצע.

יוסי ישי: אז אמרתי קודם, כל המושבים נכנסו לפני התאריך הקובע, אבל הוא הגביל את חלון הביצוע, חלון הביצוע הוא 31.12.2002.

יוסי ישי: למרות שמינהל מקרקעי ישראל קיבל את העיקרון בהחלטה האחרונה, הוא לא האריך את נטעד ההקלה.

יוסי ישי: לכן צריכה להיות פניה מקבילה ליועץ המשפטי לממשלה.

יוסי ישי: להורות לרשם האגודות השיתופיות שהוא ממונה על המפרקים של ארגוני הקניות, לבקר את פעולתם ולהחיש את כל מה שקשור בהם בהסדרים.

יוסי ישי: אני מציע שתהיה קריאה ופניה גם לסוכנות היהודית כגופים המיישבים לגבי חובת הישובים כלפי הסוכנות וגם כלפי משרד האוצר כמי שממונה על החטיבה להתיישבות, להיות גמישים יותר כלפי חובות הישובים כלפיהם.

יוסי ישי: מראש הם בנו לעצמם סדר עדיפות בבטחונות ואם הם קשוחים הם מפילים את כל ההסדר.

יוסי ישי: לכן הם צריכים להבין את הענין במיוחד לגבי האוכלוסיה הבעייתית שנותרה וגם את זה להסדיר.

יוסי ישי: תקנות לחלוקת התמורות.

יוסי ישי: התקנות הוגשו לועדת הכלכלה כבר מספר פעמים, בועדות הקודמות, אבל בגלל מחלוקת בין משרד האוצר לבין הסוכנות לגבי המעמד של ההתחייבות לרישום משכנתא, התקנות האלה עד לרגע זה לא הותקנו.

יוסי ישי: עד היום הצטברו מאות מליוני שקלים במינהלה, 270 מליון שקל, המינהל עשתה דבר שאסור לה לעשות, היא הפכה בנק שגובה את הכספים מהחייבים ושומר את זה אצלו עד שהנושים מגיעים להסכמה ביניהם, הדבר הזה צריך להסתיים.

שמואל לויט: בנוסף לחסמים שיוסי דיבר עליהם יש עוד מספר חסמים וחלקם בידי המינהלה ובידי המשקמים.

שמואל לויט: המשקמים שבסמכותם מימוש נכסים של ארגוני קניות כבר היו צריכים לדאוג למימושם לפני שנתיים ואין שום סיבה שזה לא יהיה ממומש היום.

יוסי ישי: בחוק גל יש משפט שמטפל בערבות ההדדית.

יוסי ישי: מושבניק, אחרי שהטילו עליו את אותם 15 אלף שקל בגין ערבות הדדית שנתן לכל העולם, אותו לא מעניין מה קורה בארגונים, אותו לא מעניין מה קורה באגודות, זה היתרון של חוק גל ולכן הארגון מעניין רק כנושה ואותם אגודות כמו מבואות ירושלים שהוא הנושה המרכזי הוא פרטנר רציני לדיון.

שמואל לויט: לגבי סיום חוק גל.

שמואל לויט: אני מסכים שצריך להיות מועד סיום לחוק גל, אבל יותר חשוב ממועד הסיום זה הוראות המעבר, מה עושים עם הליכים שנתקעים בכל שלב ושלב.

שמואל לויט: אם אנחנו נכתוב חוק על סיום חוק גל בלי הוראות המעבר אנחנו ניתן יד לעצירת ההסדרים כי יהיו כאלה שירצו שזה יעבור לבית משפט וזה לא החקלאים.

אורי גלעד: המערכת הבנקאית למרות שהיא לא מקבלת את החובות שמגיעים לה, היא לא מתנהגת כלפי התנועה הקיבוצית באופן אלים.

אורי גלעד: המצב הזה בראייה שלנו הוא מצב ממית.

אורי גלעד: במצב הזה האופק לא מתקרב, אנשים צעירים לא מוכנים לבוא לתנועה הקיבוצית ואנחנו רואים את המצב הזה כמצב ממית.