ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 37, 2003-07-09 10:45

שלום שמחון: נתכנסנו כאן לדון במשבר בענף המסעדות האתניות, בהצעה לסדר היום של חברת הכנסת ענבל גבריאלי.

שלום שמחון: הצמדנו את הדיון הזה לדיון במשבר בענף התיירות.

שלום שמחון: נמצא איתנו יושב-ראש הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים, חבר הכנסת רן כהן.

שלום שמחון: הבנתי שהנושא נמצא לקראת איזה פתרון.

שלום שמחון: אני מבקש ממך, חברת הכנסת גבריאלי, להציג את הנושא.

ענבל גבריאלי: תודה.

ענבל גבריאלי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת, מוזמנים יקרים, מפאת קוצר הזמן ולמרות שהייתי מאוד רוצה לעשות את זה, אני לא אספר לכם על התלאות שעברו המסעדות האתניות מראשית קיומן.

ענבל גבריאלי: מדובר בענף שקיים בארץ 30 שנים.

ענבל גבריאלי: מדובר בענף משגשג, ענף שהפריחה היא מנת חלקו מיום שהוקם, וכמובן ראוי לציין את התנופה הגדולה מאוד של השנים האחרונות, תנופה שעדיין נמשכת.

ענבל גבריאלי: התחלתי לטפל בנושא הזה גם בשל פניות שקיבלתי וגם מכיוון שמדובר בענף שאולי הוא לא כל-כך גדול מבחינה הנפח שהוא תופס בכלכלת ישראל ובמשק הישראלי אבל זה ענף שלא רק שהצליח להשאיר את ראשו מעל המים אלא הצליח להשאיר את כל הגוף מעל המים.

ענבל גבריאלי: באמת אין למסעדנים האלה שום תביעות, הם לא רוצים הקלות בתשלומים, הם לא מבקשים שום דבר למעט שיניחו להם לעבוד.

שלום שמחון: כמה עובדים זרים מועסקים במסעדות האתניות?

ענבל גבריאלי: הייתי רוצה מאוד להבחין ולומר "מומחים זרים" ולא "עובדים זרים".

ענבל גבריאלי: זה הבדל משמעותי מאוד.

שלום שמחון: שיחקתם אותה, שדרגתם את עצמכם.

ענבל גבריאלי: התכנסו כמה ועדות בין-משרדיות של הממשלה, אחת ב-1996, שנייה ב-1998 ושלישית לאחרונה.

ענבל גבריאלי: הוועדה האחרונה היא ועדת מתי טל שהתכנסה ודנה במשך חצי שנה ואז הבינה שלא היה לה בכלל בשביל מה לבזבז את הזמן שלה והיא החזירה אותנו למסקנות ועדת בן-צבי.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לקרוא לכם את אחת המסקנות של הוועדה: "הנחת המוצא היא שמסעדות אתניות אסיאתיות מצריכות כוח-אדם בעל מיומנות ייחודית שאינה בת-השגה בארץ".

ענבל גבריאלי: אני חושבת שהמשפט הזה, והמשפט הזה לבדו, עושה את ההבדל בין עובד זר למומחה זר.

שלום שמחון: חבר הכנסת רן כהן, האם הנושא הזה נדון בוועדה שאתה עומד בראשה?

רן כהן: הוא עוד לא עלה שם.

רן כהן: הוא אמור לעלות בשלב כלשהו.

ענבל גבריאלי: האמת היא שאני מקווה שהוא לא יעלה מכיוון שאנחנו נמצאים לקראת פתרון.

רן כהן: אתמול שמעתי במליאת הכנסת שהשר אולמרט אמר משהו בכיוון זה.

ענבל גבריאלי: זה נמצא לקראת פתרון.

ענבל גבריאלי: החשש כרגע הוא שהפתרון יהיה זמני ולא פתרון קבע לטווח ארוך.

ענבל גבריאלי: חשוב להבין, אנחנו לא מעודדים כניסה של עובדים זרים למדינת ישראל.

ענבל גבריאלי: אנחנו תומכים במדיניות הממשלה שנקראת "מדיניות השמים הסגורים".

ענבל גבריאלי: אבל חשוב להבין, אם לא ינתנו היתרים והעובדים הזרים הללו לא יבואו לעבוד, זה לא שעובד ישראלי יוכל למלא את מקומם.

ענבל גבריאלי: המסעדות האלה פשוט יסגרו.

ענבל גבריאלי: חבל לי שחברי הוועדה האחרים לא נמצאים כאן כי לחלקם בוודאי יצא אי-פעם להיכנס לאחת מן המסעדות הללו.

ענבל גבריאלי: הם רצו לאכול סושי ואמרו להם: מצטערים, רק משעה 17:00, מפני שבעל המסעדה מחזיק בבעלותו כמה מסעדות והוא פשוט צריך לנייד את המומחים, את השפים.

ענבל גבריאלי: כפי שאמרתי, זה נמצא לקראת פתרון.

ענבל גבריאלי: נערכו כמה פגישות, גם עם השר אולמרט, גם עם מר אפרים כהן, ראש יחידת הסמך של רשות ההגירה.

ענבל גבריאלי: לאחר הפגישה איתו הוא שוחח עם מר הרצל גדז', ראש מינהל האוכלוסין במשרד הפנים, שהוא שמחליט על ההיתרים, שקובע ומבצע את זה בפועל.

ענבל גבריאלי: מה שקורה כעת זה שגם השר אולמרט בעצמו הבין את המצוקה של המסעדנים והבין את הצורך במומחים זרים.

ענבל גבריאלי: מאז הפגישה ועד היום ניתנה החלטה, שגם נאכפה, שלא נוגעים בהם.

ענבל גבריאלי: בעצם אנחנו גרמנו למסעדנים האלה להיות עבריינים בעל-כורחם כשהם החזיקו עובדים בלתי חוקיים.

ענבל גבריאלי: מכאן אני מגיעה לפתרון אחר שאנחנו מאוד שמחים בו, רק ראוי לציין שלא אנחנו הצענו אותו, וזה הלבנה.

ענבל גבריאלי: זאת אומרת שלכל שף, לכל מומחה זר שעובד במסעדה יינתן היתר, כמובן על-פי הקריטריונים.

ענבל גבריאלי: זה בעצם תהליך הלבנה.

ענבל גבריאלי: אני חושבת שראוי לשמוע את המסעדנים עצמם.

ענבל גבריאלי: אני רק רוצה להזכיר לכם שלהבדיל, באילת למשל ניתנו היתרים ל-650 עובדי ניקיון זרים, עבודה שכל אחד מאיתנו יכול לעשות ואנחנו לא צריכים סיני או תאילנדי או רומני שיעשה אותה.

ענבל גבריאלי: אני מבקשת מאוד להבחין ולהבין את הצורך המאוד-מאוד ייחודי של הענף הזה, את העובדה שאם לא ינתנו היתרים הענף הזה יקרוס.

ענבל גבריאלי: מדובר בענף שלמעט השפים מעסיק רק עובדים ישראלים, וכל מסעדה כזאת מפרנסת 20, 30 ו-50 עובדים.

ענבל גבריאלי: המצב כעת הוא שמר אפרים כהן החליט שאנחנו מאמצים את החלטות ועדת בן-צבי, עם שינוי קל, שבמקום שני שפים לכל היותר יותר להביא שלושה שפים.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: עו"ד שושנה שטראוס ממינהלת העובדים הזרים, האם יש פתרון או אין פתרון?

שושנה שטראוס: מה שחברת הכנסת ענבל גבריאלי אמרה עכשיו זה אכן מה שמר אפרים כהן החליט.

שושנה שטראוס: ההחלטה היא לחזור לקריטריונים שיצאו בעקבות דוח ועדת בן-צבי ב-1998, שהיו יותר נדיבים לגבי מספר האנשים המומחים במסעדות אתניות.

שושנה שטראוס: בשינוי אחד, שבמסעדה קטנה של עד 20 מקומות במקום שני טבחים תותר הבאת שלושה טבחים.

שושנה שטראוס: אנחנו יוצאים עכשיו במודעה בעיתונות.

שלום שמחון: כמה אישורים ניתנו למסעדות האתניות?

שושנה שטראוס: היום אין אף אחד שיודע כי כבר כמעט שנתיים שהדבר לא מוסדר.

שושנה שטראוס: אנחנו ירשנו את הנושא הזה משירות התעסוקה שלא פעל בו במשך תקופה מסוימת.

שלום שמחון: את אומרת שכעת חוזרים לקריטריונים של שנת 1998 ושאתם מפרסמים מודעות בעיתונים.

שלום שמחון: ממתי?

שושנה שטראוס: מ-10 לחודש אפשר יהיה להגיש בקשות.

רן כהן: עד 20 אוכלים יהיו שלושה שפים?

שושנה שטראוס: מי שיש לו עד 20 מקומות ישיבה יוכל להעסיק שלושה שפים.

אלברט הררי: זה שלושה עובדים זרים שעובדים במשמרות ויש להם ימי חופשה.

אלברט הררי: לא שלושה שפים עובדים כל הזמן אלא הם מפוזרים על פני 16 משמרות.

רן כהן: נדמה לי שזה מתכון להצפה של עובדים זרים.

שלום שמחון: עד כמה שאני יודע – לא סתם שאלתי מה הנתון – במסעדות האתניות מדובר בסך הכול על 1,200-1,300 עובדים זרים.

רימון בן-יקיר: לא נגיע למספר זה.

שלום שמחון: הם גם לא מבקשים תוספת.

שלום שמחון: עשיתי קצת שיעורי בית לקראת הישיבה הזאת והבנתי שלא מדובר פה בתוספת.

שלום שמחון: מדובר ביציבות של המסעדות האלה, שמי מהעובדים הזרים שיוצא יוכל גם לחזור.

שלום שמחון: כעת הם פוחדים לשחרר את מי שצריך ללכת כיוון שהם לא בטוחים שיבוא מישהו במקומו.

שלום שמחון: מר רימון בן-יקיר, אני מבין שאתה מסעדן.

שלום שמחון: הבנתי שהתארגנתם באיזה עמותה.

שלום שמחון: אני מבין שיש לך פרויקט בחיפה שתקוע?

רימון בן-יקיר: לגמרי.

רימון בן-יקיר: אם תראה את מכתב התשובה שקיבלתי משירות התעסוקה ותשמע את שיחות הטלפון שלי איתם תהיה נדהם, אבל זה באמת קוריוז, אני אגיע לזה עוד רגע.

רימון בן-יקיר: גם אם העניינים מתחילים להסתדר בעזרת השר אולמרט, מר אפרים כהן ומר רענן דינור, שבאמת גילו קשב רב, באמת, באמת, אני רוצה לספר לכם על התלאות שאנחנו עברנו בשנתיים האחרונות.

רימון בן-יקיר: אני רוצה שתדעו מה עברנו כדי שלא נעבור את זה שוב בעתיד.

רימון בן-יקיר: כמו שחברת הכנסת ענבל גבריאלי אמרה, לא ביקשנו הקלות בארנונה, לא ביקשנו הקלות במס, לא ביקשנו הקלות בכלום, ואפילו לא אמרנו למשרד האוצר איזה נקודות זיכוי לתת על עובד זר, משום שהעובד הזר שאנחנו מביאים לכאן הוא מומחה זר, הוא לא ניתן להחלפה.

רימון בן-יקיר: חקלאי יכול אולי להביא חקלאי אחר.

רימון בן-יקיר: אולי זה דוגמה לא טובה.

רימון בן-יקיר: התחום שלנו הוא מגזר קטן שבסופו של יום מעסיק כ-900-1,200 עובדים זרים.

רימון בן-יקיר: זה מגזר מצליח שעל כל עובד זר מייצר בין 4-7 מקומות עבודה לישראלים.

רימון בן-יקיר: במסעדה שלי למשל על כל עובד זר אני מעסיק 6-8 עובדים ישראלים, ואפילו 10.

ענבל גבריאלי: אני יכולה להעיד על זה.

ענבל גבריאלי: זה עובדי ניקיון, קופאים, אחראי משמרת, מלצרים.

רימון בן-יקיר: אני רוצה שתדעו שאנחנו אכלנו מרורים משירות התעסוקה במשך הרבה שנים אבל בשנתיים האחרונות בעיקר.

רימון בן-יקיר: זה התחיל בקיצוץ שרירותי של מספר האשרות, בגלל שאז לא היתה אווירה טובה במשק לתת אישור להבאת עובדים זרים, והמשיך בזה שאין ועדות ואין עם מי לדבר.

רימון בן-יקיר: אין תקנים, אין ועדות, השר יחליט, השר לא החליט, השר יבוא או לא יבוא.

רימון בן-יקיר: עברנו 6 מנכ"לים בשירות התעסוקה, חלק מהם פעמיים, כלומר אותו אדם התמנה בשתי תקופות שונות.

רימון בן-יקיר: לא היה עם מי לדבר.

רימון בן-יקיר: כבר כמעט שנתיים אני רץ עם הוועד שלנו והמצב נורא ואיום.

רימון בן-יקיר: עליכם להבין, אנחנו רוצים להתפתח.

רן כהן: במהלך השנים האלה כמה ישראלים הכשרתם למקצוע הזה?

רימון בן-יקיר: אנחנו לא בתי-ספר לבישול.

רימון בן-יקיר: אנחנו מוכרים אוכל.

רימון בן-יקיר: אנחנו יודעים לבשל, אנחנו לא מלמדים.

רן כהן: זה כמו שחקלאי יבוא ויגיד: "אני לא מלמד ישראלי להיות חקלאי".

רימון בן-יקיר: לא אמרתי שאני לא מלמד.

רימון בן-יקיר: כאשר יצאנו למאבק ההצעה הראשונה שלנו, שהתקבלה, היתה להקים שלוחה של בית-ספר ללימוד בישולים אתניים ב"תדמור".

רימון בן-יקיר: השר בניזרי קיבל את ההצעה הזאת.

רימון בן-יקיר: מה נעשה עד היום?

רימון בן-יקיר: אני לא יודע.

רימון בן-יקיר: עכשיו זה עבר לסמכותו של שר אחר.

רימון בן-יקיר: אנחנו מבקשים שיקימו ב"תדמור" שלוחה להכשרה.

רן כהן: זה מה שצריך לעשות.

ענבל גבריאלי: זה בטווח הארוך.

ענבל גבריאלי: זה לא יפתור את הבעיה היום.

ענבל גבריאלי: זה יפתור את הבעיה בעוד שנה-שנתיים.

רימון בן-יקיר: זה גם זול יותר.

רן כהן: את חברת כנסת חדשה.

רן כהן: במדינה הזאת אין שום דבר לטווח ארוך.

רן כהן: מה שהוא זמני – זה לטווח הארוך.

ענבל גבריאלי: חוץ מזה שנצטרך לתת עוד היתרים כדי שיהיה מי שילמד ב"תדמור".

רימון בן-יקיר: מאז שפנינו לממשלה החדשה, לשר אולמרט ולמר רענן דינור מנכ"ל המשרד, והוקמה מינהלת בראשות מר אפרים כהן, נראה שמקשיבים ומבינים את זה ושהסחבת הולכת להיגמר.

רימון בן-יקיר: אנחנו פשוט לא רוצים למצוא עוד פעם פתרון זמני, ועוד פעם פתרון זמני, ועוד פעם פתרון זמני.

רימון בן-יקיר: אי אפשר ככה לעשות עסקים.

רימון בן-יקיר: אי אפשר להביא עובדים ופתאום לקצץ את זמן השהות שלהם פה.

רימון בן-יקיר: ככה אי אפשר לבנות עסק ולהשקיע בו.

רימון בן-יקיר: במסעדה בחיפה אני השקעתי 300,000 דולר ואני רוצה לקבל את העובדים מהר.

שלום שמחון: חבר הכנסת רן כהן הוא יושב-ראש הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים ואני רוצה לתת לו לדבר לפני שהוא עולה למליאה.

שלום שמחון: אני רוצה להציע פה איזה פתרון ביניים.

שלום שמחון: שמענו פה על שלושה מרכיבים: אחד, אני יודע שמר אפרים כהן הציע פתרון; שני, נאמר לנו שיתפרסמו מודעות בעיתונים החל משבוע הבא; ושלישי, שאתם מוכנים ללכת לקראת פתיחת קורס להכשרת טבחים ישראלים ואתם רוצים שמשרד העבודה או משרד התעסוקה יפתח קורס כזה.

רימון בן-יקיר: עוד דבר, משרד הפנים צריך להחליט.

שלום שמחון: אם אכן זה הפתרון, אני אבקש ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה או ממי שממונה על העניין – כי אנחנו לא מצליחים לגייס אותם לישיבות, כנראה שאנשי המשרד הזה נמצאים כל הזמן בשלבי התארגנות ואני מקווה שזה לא ייקח עד סוף הקדנציה.

רימון בן-יקיר: בענייננו הם התארגנו מהר.

שלום שמחון: אני אבקש שהוועדה תקבל בכתב את הפתרון שאתם חושבים שיש לכם ביד כדי שיהיה חלק מסיכום הישיבה.

רימון בן-יקיר: ועוד מילה, משרד הפנים צריך להיות ער לכל השינויים האלה כי היום כל העובדים הם בלתי חוקיים.

רימון בן-יקיר: צריך לטפל בזה, וזה לוקח זמן.

רימון בן-יקיר: ומה בינתיים?

רן כהן: אני מקבל את הסיכום שלך באהבה, אדוני היושב-ראש.

רן כהן: אני אגיד אולי רק משפט אחד.

רן כהן: אני מת על אוכל עירקי ואני בטוח שלא נולד מי שיעשה אוכל עירקי טוב כמו שעושה אמא שלי.

רן כהן: יום אחד הוזמנתי לאיזה מפגש עירקי ושם היה האוכל העירקי הכי טוב שאכלתי מעולם בכל ההיסטוריה שלי.

רן כהן: כשהתעניינתי מי האנשים שבישלו אותו, הם היו רחוקים מעירק בערך 7,000 מייל ועשו את האוכל העירקי הכי טוב בעולם.

רן כהן: אני אומר לכם, ישראלים יודעים לעשות כל דבר, הם יכולים ללמוד לעשות כל דבר.

רן כהן: אין שום סיבה לא ללכת בשני מסלולים מקבילים: מצד אחד, לתת פתרון מידי כדי שהעסקים האלה לא יתמוטטו, אני מסכים בעניין זה עם חברת הכנסת גבריאלי; מצד שני, צריך ללכת בכיוון של פתיחת התחום הזה לתעסוקה של ישראלים.

קרן עיני-איבצן: זה לא שאני יכולה עכשיו לקחת עובד למסעדה ותוך 3 ימים להכשיר אותו להיות סושי-מן.

קרן עיני-איבצן: מר בועז צאירי יכול להעיד כמה שנים אדם לומד להיות סושי-מן.

קרן עיני-איבצן: זה מחייב לפחות 4 שנות לימוד של המקצוע.

רן כהן: תאמיני לי, גם לעשות אוכל עירקי לא חשבתי שאפשר ללמוד בשלושה ימים.

רימון בן-יקיר: השר בניזרי בנה חצי השקפת עולם לגבי המסעדות בגלל שהוא אמר שבבית שלו יש עוזרת תימניה שמבשלת אוכל עירקי.

רימון בן-יקיר: ההתייחסות שלנו למקצוע היא רצינית.

רן כהן: אני אמרתי דבר לא רציני?

אליעזר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את הסיכום.

שלום שמחון: תודה.

שלום שמחון: חברת הכנסת גבריאלי רוצה להוסיף משהו לסיכום המוצע, בבקשה.

ענבל גבריאלי: חבר הכנסת רן כהן, זה לא כל-כך מדויק שכל עובד ישראלי יכול להחליף טבח זר, וגם לגבי האוכל העירקי אתה יודע שזה לא כך.

ענבל גבריאלי: אבא שלי הוא עירקי והוא עושה אוכל עירקי נהדר, וזה מהבית.

ענבל גבריאלי: סבתא שלי לא מעירק וגם לא אמא שלה וכך תלך 9 דורות אחורה.

רימון בן-יקיר: השאלה היא האם אפשר למכור אותו כרשת מסעדות.

ענבל גבריאלי: לא.

ענבל גבריאלי: אני עדיין יודעת לעשות גם בדית(?

ענבל גבריאלי: ) וגם חמין אבל אני לא רוצה לתת לך לאכול את זה, בטח לא בהשוואה למה שסבתא שלי יודעת לעשות.

רימון בן-יקיר: עד כה ההיתר ניתן לשנתיים אך לאחרונה ברגע האחרון החזירו את זה לשנה.

ענבל גבריאלי: כעת מבקשים שיוציאו את העובדים הללו מהארץ ואחר-כך יחזירו אותם.

ענבל גבריאלי: אנחנו לא רוצים להוציא אותם מהארץ כל-כך מהר.

רן כהן: חבר הכנסת שלום שמחון ציין בצדק שהנושא של העובדים הזרים הוא עולם ומלואו.

רן כהן: יש בעיה של בורחים ויש בעיה של הלנת עובדים ויש בעיה של אלה נשארים כאן שנים ומולידים ילדים ולא ברור מה קורה איתם.

רן כהן: זה לא עניין שנוכל לגמור אותו מיד רק כיוון שצריך שף שלישי.

ענבל גבריאלי: הם לא באים לפתור את בעיית העובדים הזרים.

ענבל גבריאלי: המסעדנים מתחייבים לקבל על עצמם אחריות.

ענבל גבריאלי: כאשר ההיתר ניתן לתקופה של שנה או שנתיים זה מכריח אותם מרגע קבלת ההיתר להתחיל להתרוצץ כדי לקבל את ההיתר לשנה שלאחר מכן.

ענבל גבריאלי: ההיתר צריך להיות לתקופה ארוכה יותר של 3-5 שנים, כאשר בתום התקופה הזאת לא מאריכים את ההיתר לאותו עובד ספציפי אלא הוא פשוט יוצא מן הארץ, באחריות שלהם.

ענבל גבריאלי: כל עובד שניתן לו היתר ולא יצא מן הארץ, לא יינתן שום עובד אחר במקומו.

ענבל גבריאלי: זה מחיר שהם מוכנים לשלם.

ענבל גבריאלי: מה יותר מזה?

רימון בן-יקיר: ועדת בן-צבי לקחה בחשבון שילוב של ישראלים במטבח.

רימון בן-יקיר: בקריטריונים שלה היא כללה built-in שאנחנו נשלב גם ישראלים כעוזרי שפים.

שלום שמחון: מאחר שהמקום שבו זה יכול לבוא לידי ביטוי לעומק זה הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים, אני רוצה להציע לכם ---

ענבל גבריאלי: אני לא מסכימה אתך, ואני מתנצלת בפני יושב-ראש הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.

רן כהן: אני מתנצל שאני צריך לעזוב אבל המליאה מתחילה ויש לי שם הצעה לסדר.

בועז צאירי: אני עובד במשרד התעסוקה כבר 5 שנים ובמסגרת הזאת אני מלמד קורסים ב"תדמור".

בועז צאירי: אני חושב שלימדתי כבר למעלה מ-1,000 אנשים בארץ, מתוכם אולי 3 הצליחו להתברג בתעשייה.

בועז צאירי: מזמינים אותי לכל קורס של משרד התעסוקה ואני עושה הסבה לטבחים, אני עושה כל מה שאפשר לעשות.

בועז צאירי: כלומר, זה כן נעשה אבל בצורות אחרות.

שלום שמחון: אותי אי אפשר לשכנע, בעניין הזה אני משוכנע.

שלום שמחון: אני רוצה שתתמקד.

שלום שמחון: אל תסביר לי למה.

צבי הנדל: אני רוצה להבהיר שזה נעשה כבר.

שלום שמחון: אני רוצה לתת לכם עוד כתף כדי שיהיה פתרון לפיו מי שמגיע לו מומחה, כמו שאמרה חברת הכנסת גבריאלי, או עובד זר, כמו שאני אומר, לעבודה במסעדה יקבל אותו בהתאם לקריטריונים מקצועיים נכונים ושהתהליך הזה יהיה משוחרר.

שלום שמחון: מהניסיון שלו, והיום אני כבר לא עוסק בעניין, אני יודע שהסכנה הכי גדולה היא כאשר אומרים לך שהעניין מסודר.

שלום שמחון: באותו רגע העניין כבר לא מסודר ואתה צריך להתחיל לדאוג.

שלום שמחון: מאחר ואני מכיר את העניין הזה, ומר אפרים כהן שעומד בראש מינהלת העובדים הזרים הוא גם ידיד שלי והוא בחור על הכיפאק, הוא באמת איש אשכולות, אבל זה לא מספיק כדי להגיע לפתרון.

שלום שמחון: בסוף זה נמצא אצל הקודקוד, והקודקוד זה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום שמחון: לכן ביקשתי שהדבר הזה יהיה בכתב.

שלום שמחון: אני מבין שחברת הכנסת גבריאלי ביקשה דבר נוסף לגבי משך הזמן שעובד זר במסעדה יוכל לשהות בארץ.

שלום שמחון: אני מבין שכעת זה 12 חודשים ואפשר להאריך את זה ל-24 חודשים בטכניקה מסוימת.

שלום שמחון: הבנתי שיש תביעה של המסעדנים שההיתר יהיה לחמש שנים.

שלום שמחון: אני רוצה לדעת מה עמדת המשרד, מי שכותב את המכתב – ואני מפנה את זה אלייך, עו"ד שושנה שטראוס – על משך הזמן המבוקש להיתר הזה, או לחילופין מה היא העמדה הנוכחית על בקשת המסעדנים.

שלום שמחון: אני כבר אומר ש-5 שנים זה לא רלוונטי, זה לא סביר.

קריאה: עד שהם יודעים מה הכתובת שלהם, הם כבר עוזבים.

שלום שמחון: מה הבעיה עם משרד הפנים?

יחזקאל לביא: למשרד הפנים אין בעיה בנושא הזה מרגע ששירות התעסוקה מאשר.

יחזקאל לביא: אבל אני רוצה לציין, בבדיקות שאני עשיתי בעולם הגדול, אין שום מדינה שנותנת היתרים למעלה משנתיים אלא עם חידוש, כלומר הדבר הזה לא קיים.

יחזקאל לביא: לכן מי שרוצה שאנחנו נהיה המדינה הראשונה הפורצת גדר, שניתן היתרים לחמש שנים – אני לא בטוח שנעשה את זה.

יחזקאל לביא: חידוש קיבלתם עד עכשיו.

אלברט הררי: אני רוצה להדגיש את ההבדל בין מתן היתר תעסוקה לבין אישור משרד הפנים.

אלברט הררי: אני פותח מסעדה, משקיע כסף, עושה שיווק ומתחיל לעבוד.

אלברט הררי: ופתאום אני נמצא בסכנה שאולי לא יחדשו לי את ההיתר הזה לעוד שנה וכל מה שעשיתי תלוי ממש על בלימה בשל דבר פשוט מאוד.

אלברט הררי: אם אני אדע שיש לי היתר תעסוקה למספר מוגדר של עובדים אז אני אוכל לחדש את ההיתרים לעובדים.

אלברט הררי: במהלך 5 השנים האלה אני אביא עובדים ואם מישהו מהם ירצה לחזור למשפחתו ולעזוב את הארץ, בגלל בעיה משפחתית או אולי בגלל שהוא לא מתאים, אז יהיה לי היתר להחליף אותו.

אלברט הררי: ההיתר ייתן לי ביטחון לקיים את העסק שלי ולהעסיק את שאר העובדים ואת כל המערכת שלי במשך חמש השנים האלה.

אלברט הררי: אם משרד הפנים מחדש אשרות – זה סיפור אחר.

אלברט הררי: כל עוד תהיה לי מכסה או מטרייה של אישור התעסוקה אני אדע שיש לי 5 שנים של ביטחון בהפעלת העסק שלי.

רימון בן-יקיר: הוא עושה הבחנה ואומר שלגבי העובד עצמו אתה יכול להתיר לו להיות בארץ לזמן קצוב.

אלברט הררי: כמה זמן שהוא צריך.

שלום שמחון: אנחנו ביקשנו לשמוע את עמדתם ואנחנו נשמע אותה.

שלום שמחון: אני לא יודע מה הנהלים.

שלום שמחון: אני מכיר את הנהלים בענף אחר ואמרתי מה הנהלים שם, עד כמה שאני זוכר.

אלברט הררי: זה יכול לתת לנו הרבה יותר ביטחון, במקום שאני אחכה לדעת ואחשוש כמה עובדים יהיו לי בעוד שנה, אם יהיו לי 4, 5, 3 או 2 עובדים כי כך אני לא יכול לתכנן את העסק שלי.

שלום שמחון: על-פי מה שנאמר פה כל העסק שלך יכול ליפול או לקום רק על העניין של השף הזה.

שלום שמחון: עוד מישהו רוצה להתייחס לפני שאנחנו סוגרים את הישיבה?

רוני קידר: רציתי רק להבהיר את הבעיות שיש לנו היום במשרד הפנים.

רוני קידר: בתקווה שאכן נקבל את ההיתרים האלה, עדיין יש לנו בעיה בגלל שבשנתיים האחרונות נוצרה הסחבת הזאת ואנחנו מעסיקים היום עובדים שאנחנו רוצים לתת להם את האשרות.

ענבל גבריאלי: זה הלבנה.

אלברט הררי: צריך אישור רטרואקטיבי.

רוני קידר: אנחנו לא יכולים היום להחליף.

שלום שמחון: אתם מבקשים שבמשך הזמן הזה, עד שיהיה הסדר, הוועדה תפנה למשטרת ההגירה שלא לפגוע בעובדים זרים שנמצאים כרגע בתהליך של הארכת ההיתר שלהם.

שלום שמחון: זה עניין אחד.

שלום שמחון: הוועדה פונה למפקד משטרת ההגירה להימנע מלאכוף עד שההסדר הזה, שאנחנו מבינים שאמור להסתיים בתוך ימים ספורים, יגמר.

שלום שמחון: המודעות הרי מתפרסמות בשבוע הבא, אז אין סיבה לנסות לאכוף את החוק בימים הקרובים.

שלום שמחון: העניין השני, אתם מבקשים שתינתן אפשרות להלבנה של עובדים שנמצאים פה כרגע תמורת היתרים שתקבלו בעתיד.

רימון בן-יקיר: דרך אגב, זה הצעה של המדינה.

ענבל גבריאלי: שני הדברים שאמרת כבר הוזכרו, אחד זה הנחיה של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, לא לגעת בהם, והשני זה הצעה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום שמחון: תודה רבה לכם.

שלום שמחון: אני מקווה שנמשיך לאכול אוכל מעורב במדינת ישראל.