ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 16, 2003-06-09 10:00

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: התכנסנו כאן בעקבות הצעה לסדר שהגיש חבר הכנסת איוב קרא.

איתן כבל: אברהם רביץ: הערה לסדר בתחילת הדיון - יכול להיות שאני מתפרץ מחוסר ידיעה, אבל כחבר כנסת ותיק, אני שואל האם אנחנו הולכים לדון על ביטול הסכם שנעשה בין המדינה לבין פלוני, האם מותר בכלל לדון על כך?

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל:

איתן כבל: התקיים דיון במליאה בעקבות הצעה לסדר שהגיש חבר הכנסת איוב קרא.

איתן כבל: אנחנו הרי יודעים שלא תתקבל החלטה כאן.

איתן כבל: אברהם רביץ: אנחנו במסגרת הצעת חוק, זה מה שרציתי לשאול.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: בפירוש לא.

איתן כבל: זוהי הצעה לסדר.

איתן כבל: מה שכן אני יכול לומר לך, כבר בפתיח של הדיון - ויודעים זאת אנשים שעוסקים בכביש חוצה ישראל - היתה לי הזכות ללוות את הנושא של כביש חוצה ישראל מבין הראשונים.

איתן כבל: כביש חוצה ישראל עבר בתהליכי חקיקה מאד-מאד מיוחדים, ואפשר להתווכח על כך ויציג את התזה שלו חבר הכנסת איוב קרא.

איתן כבל: אברהם רביץ: חבר הכנסת קרא, אני קראתי בעיתון שהם שוקלים בכלל להעלות את המחיר.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: השאלה היא האם אין כאן הפרת חוזה מהצד השני.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: עוד לא הגישו תביעה על הפרת חוזה.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: אני אומרת שיש מקום לדיון.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: אני מכין הצעת חוק שתונח לתיקון כל הנושא שנוגע לאופן התמחור, לתמחור ולעובדה שאם אתה מאחר ביום, אתה משלם פי כמה, כלומר לאופן גביית האגרה.

איתן כבל: חבר הכנסת איוב קרא, בבקשה.

איתן כבל: איוב קרא: בוקר טוב.

איתן כבל: אני שמח להעלות פה סוגיה שלדעתי כואבת במדינת ישראל להרבה אנשים, והיא תכאב ותכלול עוד מאות - אולי מיליונים - של אנשים בהמשך הדרך.

איתן כבל: אנחנו נמצאים בתחילתה של הסוגיה הזאת, שצריך ללבן אותה פה.

איתן כבל: אנחנו לא מדברים על ביטול כי אנחנו לא מוסמכים לבטל, אנחנו יכולים להמליץ למשרד התחבורה ולכל מי שחתם על החוזה עם החברה הזכיינית, שבהתאם לדיון פה יפעלו ברוח הדברים שאנחנו מאמינים בהם, כאנשי ציבור, כשאנחנו מייצגים את כל אלה שלא יכולים לשבת פה.

איתן כבל: כביש חוצה ישראל, במקורו, נסלל כדי להקל על הציבור בישראל, ובמיוחד להביא למצב שלא יהיו פקקים בכבישים הסמוכים.

איתן כבל: אנחנו עדים לכך שנפתחו קטעים בכביש הזה - לפחות שליש ממנו, אם לא יותר כבר פועל - ולמרות זאת, אנחנו רואים שהכביש לא מספק את הסחורה בראייה של הורדת הפקקים מהכבישים הסמוכים, ויש לכך הרבה סיבות.

איתן כבל: אחת הסיבות המרכזיות היא תשלום האגרה, שלכל הדעות היא בפני עצמה בעייתית ובעצם הופכת את הכביש הזה למפצל דמוגרפית את הציבור בישראל - אלה שיכולים לשלם, יכולים לעלות על הכביש הזה, ואלה שלא יכולים לשלם, הם לא יכולים לעלות עליו.

איתן כבל: ובנוסף, אלה שכבר משתמשים - מוטלים עליהם לפעמים קנסות כתוצאה מאי תשלום, שאין לזה אח ורע - לא במשטרת ישראל ולא באף עירייה, ואפשר לראות איך זה מתפתח מ- 25 שקלים ל- 120 שקל תוך חודש.

איתן כבל: מדובר על 400%-500%, ואני מקווה שהזכיינים וחברת דרך ארץ יסבירו לנו יותר טוב מאשר מגיעה אלינו האינפורמציה בסוגיה הזאת.

איתן כבל: אני חושב שבחוזה בין החברה הזכיינית לבין מדינת ישראל, ניתנה להם סמכות שאין לה אח ורע, וזו סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת.

איתן כבל: אברהם רביץ: האם הם יכולים להעלות מחירים כרצונם?

איתן כבל: איוב קרא: לא.

איתן כבל: לאה ורון: אין פיקוח פרלמנטרי על הקנסות.

איתן כבל: איוב קרא: אין פיקוח על הקנסות הללו.

איתן כבל: הם יכולים להעלות את הקנסות הללו כראות עיניהם, וזה מגיע למצב אבסורדי, מעבר לכך שאי-אפשר לשלם בבנק הדואר את התשלום וכתוצאה מכך, אתה מחויב לשלם עמלות גם בבנקים אחרים - נניח מתשלום של 20 שקל, אתה צריך לשלם את עמלת הבנק שזה עוד נדבך בהוצאה.

איתן כבל: בעצם אנחנו מגיעים לפעמים למצב שמישהו יכול לעלות על הכביש - אנשים טועים, עולים על הכביש, ולא ידעו - הוא מסתובב, בינתיים הוא חייב לשלם.

איתן כבל: אם הוא לא משלם - הסמכות בידיהם אפילו עד כדי חילוט המכונית, להיכנס לחשבונות - סמכות שאין בידי משטרת ישראל ובידי אף אחד.

איתן כבל: יהודה רווה: רק כדי לדייק בעובדות - אין סמכות לחלט.

איתן כבל: איוב קרא: על-פי החוזה שלכם, אתם רשאים לחלט גם את הרכב וגם את הכסף מהחשבון, אני מתכוון להיכנס לחשבונות של אנשים, כולל להוריד אנשים שנוסעים על הכביש - אם נמצא שלא שילמו שלושה תשלומים של שימוש בכביש - אתם יכולים להוריד אותם מהאוטו ולקחת את האוטו - מה שאין בידי אף אחד, אפילו לא בידי משטרת ישראל, וזו שערורייה מאין כמוה.

איתן כבל: לדעתי, בהמשך - כל מדינת ישראל תעמוד ליד הכביש ותפגין, ואנחנו צריכים להקדים תרופה למכה.

איתן כבל: אברהם רביץ: יש אפשרות לקבל זיכיון לקיוסק?

איתן כבל: איוב קרא:

איתן כבל: אני יכול לתאר דברים נוספים, אדוני היושב-ראש, שמחייבים אותנו המחוקקים להתערב כי זה בחייו של כל אזרח במדינת ישראל.

איתן כבל: מאז שעליתי על הנושא הזה, מגיעות אלי הרבה פניות מאנשים שרוצים להביא למצב של ביטול האגרה והפרת חוזה, אבל כמובן לפצות את החברה.

איתן כבל: אברהם רביץ: איך זה שהם לא שיחדו אותנו בנסיעת חינם?

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: דרך אגב, היתה הצעה של חבר כנסת.

איתן כבל: איוב קרא: לצערי, עם כל הכבוד לחברי הכנסת ולבכירים במדינה, שמשלמים עבורם את האגרה הזאת - לא מקובל עלי שתהיה איפה ואיפה, שאזרחים כן ישלמו ובכירים לא ישלמו.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: אנחנו משלמים.

איתן כבל: יורד לי סכום מהמשכורת.

איתן כבל: איוב קרא: לא מהמשכורת.

איתן כבל: זה מ"דף לבוחר".

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: חבר הכנסת איוב קרא, ידידי - אם זה היה קורה, אני הייתי זועק.

איתן כבל: אני משתמש קבוע בכביש.

איתן כבל: אחמד טיבי: הורידו לי 720 שקל מהמשכורת עבור האגרה - בשלושה חודשים.

איתן כבל: איוב קרא: אם חבר הכנסת טיבי שילם 720 שקל, תארו לעצמכם כמה אנשים צריכים לשלם כדי להשתמש בכביש הזה.

איתן כבל: תראו איזה עומס בכביש טירה-טייבה ועד בית-ליד, ותראו איך הכביש הישן עמוס.

איתן כבל: לכן, צריך לתת את הדעת על כך והוועדה צריכה לדעתי להחליט היום מה ההמלצה שלה- או ביטול והמלצה - יש היום אפשרות ואני חשבתי עליה, שבמקום שהציבור ייפגע בכל התשלומים הללו, אפשר להגיש הצעה שביום תשלום אגרת הטסט, נשלם 100 שקל למשך כך וכך שנים, והציבור ישלם זאת.

איתן כבל: זוהי אופציה אחת.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: 100 שקל למה?

איתן כבל: איוב קרא: 100 שקל נוסף על מה שאתה משלם עבור אגרת טסט.

איתן כבל: אבשלום וילן: לא הבנתי את הצעתך.

איתן כבל: איוב קרא: אני מדבר על מצב שהממשלה תתנגד לכך שהיא תממן את הפרת החוזה עם החברה הזכיינית - ובוודאי חייבים לפצות אותם, משום שאם עלה להם שישה מיליארד שקל, ודאי אין לאיש כוונה לפגוע בהם.

איתן כבל: מצד שני, אני לא חושב שהציבור צריך לשלם את זה.

איתן כבל: הממשלה צריכה לממן את זה משום שזה חלק מהשירות שהיא צריכה לתת, ואם לא - צריך לחשוב כיצד אפשר שהמדינה והציבור יחד יממנו את הפיצוי לחברה הזכיינית כדי להביא למצב שתהיה נסיעה חופשית בכביש הזה.

איתן כבל: אני חושב שאין שום צידוק שיהיה כביש אגרה שהציבור ישלם עבורו כסף, ואני לא חושב שזה נכון - במדינה קטנה כשלנו - שהציבור שעולה על הכביש ישלם כסף.

איתן כבל: גם כך הכבישים עמוסים ופקוקים, ואין לכך שום סיבה.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: אתה אומר שבעצם שהממשלה תממן, אבל הממשלה מממנת בלאו הכי.

איתן כבל: איוב קרא: נכון.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: זה פרט מאד מהותי, כי ההסכם עם החברה מחייב את המדינה - אותנו - לשלם את הדלתא בין המצוי לבין מה שצפוי.

איתן כבל: זה נתון מאד-מאד חשוב.

איתן כבל: איוב קרא: עד 72% מההפסדים של אותה חברה.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: כשאנחנו באים לבחון את הנושא הזה - שאני שמחה שהעלית אותו - אנחנו צריכים לבחון מהי התועלת לאזרחי מדינת ישראל אם מממנים בצורת אגרה או בדרך אחרת, כי על זה מדובר - איך מממנים את אותו כביש.

איתן כבל: כשאנחנו בודקים את מאזן כל ההתייחסויות, צריך להתייחס למכלול - לא רק כמה עלה לסלול את הכביש בפועל, או כמה מקבלים מהאגרה, אלא יש כאן היבטים רבים אחרים: הקטנת עומסי תנועה בכבישים 2, 4, 40, 444 - כל המקבילים, האלטרנטיבות לכביש מס' 6; הקטנת משך הנסיעה, כי אנחנו רואים כמה זמן אנשים מבזבזים בכבישים.

איתן כבל: אני עצמי חוסכת חצי שעה כאשר אני נוסעת בכביש 6, ובאופן אישי אני אומרת לכם - אני מקווה שהמצב יישאר כפי שהוא, כי יש פחות תנועה על כביש 6, והלוואי שאני אמשיך לנסוע שם לבד.

איתן כבל: מצידי, שזה ימשיך כך, אפילו שזה עולה לי כסף באופן אישי, אבל זאת לא הנקודה.

איתן כבל: יש כאן הקטנה של משך הנסיעה בכבישים האחרים; יש כאן זיהום אוויר בכבישים האחרים - שהם גם יותר קרובים לאזורי מגורים, מטבע הדברים, כי הם שם נבנו; שחיקה של כלי רכב בגלל הפקקים והעומס; שריפה פחותה של דלק; צמצום בעלות באחזקת כבישים.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: סליחה, היתרונות של הכביש ברורים.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: אני לא מדברת על היתרונות של הכביש.

איתן כבל: אני מדברת על חיסכון, או על עלות מהצד השני אם אנחנו פותחים את הכביש ויוצרים מצב שיותר מכוניות נוסעות בכביש האמור, משום שאז אתה בעצם מפחית עלויות שנופלות על כל הציבור.

איתן כבל: זה מבחינת המאזן שצריך להתייחס אליו.

איתן כבל: כבר הוזכר שמעשית, חברות ציבוריות ואחרות מממנות זאת לאלה שבאמת נוסעים, כי מי נוסע שם?

איתן כבל: רק בעלי יכולת, או אלה שמממנים עבורם.

איתן כבל: אמרתי בתחילת דבריי - בעצם יש כאן עניין של הפער לעומת הצפי, כמה המדינה משלמת בדלתא שלא נוסעים.

איתן כבל: כל הסיבות האלה - צריך לשקול אותן לפני שמחליטים, והיום אי-אפשר להחליט דבר.

איתן כבל: אני מציעה לדאוג לכך שתהיה ועדה מטעם הכנסת, גוף שיבדוק את המצב.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: יש ועדת כלכלה.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: ועדת הכלכלה צריכה להזמין עבודה - אפשר דרך ה-מ.מ.מ, או יועץ חיצוני אחר - אבל לא על-ידי חוצה ישראל.

איתן כבל: לא מישהו מטעם, וגם לא מע"צ, אלא מטעם הכנסת - שיבדוק את המצב, יבדוק את כל העלויות - שחלק מהן הזכרתי - ויראה בשורה התחתונה האם כדאי לנו לפתוח את זה לכלל הציבור, לבטל את האגרה ולממן זאת בדרך אחרת, כשעכשיו אנחנו לא צריכים להחליט איך - או לחילופין, להשאיר זאת כפי שזה, ואז נדבר גם על הקנסות וכו', שזה סיפור בפני עצמו.

איתן כבל: כיוון שזו פעם ראשונה שאני נתקלת בנושא הזה כחברת כנסת - אני מוכרחה לשאול את אלה שיודעים למה בכלל היה צריך עוד גוף שייבנה את חוצה ישראל.

איתן כבל: למה מע"צ, או גורם אחר, לא יכול לעשות את זה?

איתן כבל: למה אנחנו צריכים לבנות עוד מנגנון?

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: אני אענה לך כיוון שהייתי מעורב בכך.

איתן כבל: אם זה היה מע"צ - היינו עדיין מדברים על סלילתו של הכביש.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: אם אתה אומר שמע"צ לא יעיל - אז תבטל את מע"צ.

איתן כבל: למה צריך מנגנון כפול?

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: זה לא מנגנון כפול.

איתן כבל: אני לא בא להגן על אף אחד.

איתן כבל: אני אומר שוב - יצא לי להיות מעורב בתהליכי ההקמה הכי ראשוניים.

איתן כבל: ברגע שדיברו על כביש אגרה - מדינה, באופן טבעי, גם לא יכולה להתעסק עם כל התהליכים האלה.

איתן כבל: למע"צ אין את היכולת, אין לה את הכלים.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: אני חולקת עליך.

איתן כבל: אם זאת הסיבה - זה לא משכנע אותי.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: בין היתר.

איתן כבל: אני אומר זאת בכנות, כמי שבאמת מכיר את זה.

איתן כבל: המקטע הראשון שהמדינה מימנה, בן-שמן – אני זוכר כמה זמן לקח לבנות אותו ובאיזה מאבקים זה היה כרוך.

איתן כבל: גילי קניגסבוך: גילי קניגסבוך, משרד האוצר.

איתן כבל: מדובר כאן בשיטת בנייה שונה לחלוטין מזו של מע"צ.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: מע"צ פועלת גם בשיטה הזאת.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: אני אנצל את העובדה שאני היושב-ראש ואני רוצה לומר כך.

איתן כבל: אני לא מציע לנו, חברי הכנסת, להתחיל לדון בשלב הזה על כך שהמדינה תממן.

איתן כבל: כל אחד מכם רשאי, אבל אני אומר לך, חבר הכנסת קרא – אנחנו רוצים להיות תכליתיים ולא לעסוק בספירות אחרות לגמרי, אלא לדון איך אנחנו באמת מנסים לצמצם פערים בין תחושות הציבור לבין הסיטואציה הקיימת בכביש.

איתן כבל: מלי פולישוק-בלוך: סליחה, זה לא הנושא, זה לא מקובל עלי.

איתן כבל: אנחנו צריכים פה – וזה תפקידנו בוועדת כלכלה – לצמצם עלויות למדינת ישראל ולתושביה.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: מנקודת המבט של המשתמש, זה נוגע לתמחור, זה נוגע לקנסות, זה נוגע לכל אותן שאלות שעשיתי לגביהן עבודה, כמי שמשתמש וגם חווה את זה – חווה את התשובות בטלפון, חווה את התשובות בבנק הדואר וחווה את כל אותן בעיות.

איתן כבל: לדעתי, כל שאלת המקרו האם מדינת ישראל תיקח על עצמה לרכוש מהזכיינים את הזכויות והיא זו שתפעיל – זה כמו להתעסק בשאלה מתי האדם הראשון העצמאי יגיע מישראל למאדים.

איתן כבל: אין שום סיכוי שדבר כזה יקרה מאיזו אמירה פופוליסטית.

איתן כבל: איוב קרא: אבל צריך להביא פה המלצה על מה הולכים.

איתן כבל: צריך להיות ברור – יש פה אנשי ציבור – ממליצים כך וכך.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אמרתי שאני גם מתכוון להגיש הצעת חוק בעניין.

איתן כבל: אחמד טיבי: אני ער לסיבות שבגללן הציע חבר הכנסת קרא את ההצעה לבטל את האגרה על כביש חוצה ישראל.

איתן כבל: אני, כידוע, הייתי מן המתנגדים באופן עקרוני לסלילת הכביש הזה – גם מסיבות סביבתיות וגם מסיבות שקשורות להפקעת אדמה, וכדומה.

איתן כבל: אבל, הכביש הזה קיים, אני אחד ממשתמשיו התדירים – אולי יותר מאחרים – בגלל שאני גר בטייבה.

איתן כבל: לא היה נושא שבגינו קיבלתי פניות ציבור כמו הנושא של כביש אגרה – המטלות על הצרכנים, על האזרחים – ראשית, בגלל גובה האגרה; שנית, הקנסות והדרך שבה מודיעים לאנשים.

איתן כבל: לאה ורון: תהליך הגבייה.

איתן כבל: אחמד טיבי: התהליך, וכן בעיה של דואר, כאשר כמעט כל אלה שפנו אלי אמרו שהם לא קיבלו הודעה בדואר, למרות שאמרו להם שלחנו לכם בדואר.

איתן כבל: אנשים לא קיבלו – או שהכתובת שלהם במשרד הפנים לא מעודכנת, או שיש בעיות דואר.

איתן כבל: למשל, התשובה לאחרונה לגבי אנשים מהמגזר הערבי – חברת דרך ארץ אומרת לאנשים שיש בעיות בדואר במגזר הערבי.

איתן כבל: אל"ף – זה נכון, אני מאשר את זה.

איתן כבל: זו אחת הבעיות מבחינת השירותים.

איתן כבל: יש בעיה בדואר ויש בעיה בעדכון כתובות.

איתן כבל: לכן, הצעת תיקון היא שיש לשלוח בדואר רשום כדי שאדם יחתום.

איתן כבל: הצעת תיקון שנייה היא שיש לשלוח הודעה, התרעה, לפני הטלת קנס.

איתן כבל: מ"מ היו"ר איתן כבל:

אחמד טיבי: אנשים השתמשו פעם אחת, המחיר הוא 12 שקל.

אחמד טיבי: אנשים קיבלו הביתה סכומים אסטרונומיים של מאות שקלים, בגלל קנסות.

אחמד טיבי: שיטת התשלום היא לפי משתמש קבוע ומשתמש מזדמן.

אחמד טיבי: משתמש קבוע הולך למרכזי מכירות – כשיש שלושה-ארבעה-חמישה מרכזי מכירות – במגזר הערבי אין אף מרכז.

אחמד טיבי: אני מקווה שבמגזר הערבי יהיה מרכז מכירות אחד לפחות – זה מקל על אנשים.

אחמד טיבי: במקום להגיע ליישוב רחוק, יגיעו ליישוב קרוב.

אחמד טיבי: יש שיטת תשלום באמצעות כרטיסי אשראי, בטלפון.

אחמד טיבי: מספר המשתמשים בכרטיסי אשראי במגזר הערבי קטן לאין שיעור מאשר במגזר היהודי.

אחמד טיבי: אני כבר הגשתי הצעת חוק לגבי התיקון בחוק, שזה אמנם שונה ממה שהציע חבר הכנסת קרא.

אחמד טיבי: אם הוא יצליח לבטל את האגרה - אני אשמח, אני חושב שזה יהיה הישג של כלל הציבור.

אחמד טיבי: היות שאני לא חושב שמישהו הולך להיענות לבקשה הזאת, אזי צריך לשפר ולייעל את השירות.

אחמד טיבי: הנקודה האחרונה היא בנוגע למועצות ורשויות שבתחום השיפוט שלהן עובר כביש האגרה.

אחמד טיבי: אני חושב שחברת דרך ארץ צריכה לשלם ארנונה.

אחמד טיבי: מ"מ היו"ר איתן כבל: אגב, יש התייחסות ב"גלובס" - מועצת דרום השרון דורשת מחברת "דרך ארץ" 17 מיליון שקל.

אחמד טיבי: אברהם רביץ: אני רוצה להתייחס לעניין שכבר התייחסתי אליו בעבר בכל מה שנוגע לאגרת טלוויזיה.

אחמד טיבי: אני חושב שלגבי מצרך שכל אזרחי מדינת ישראל משתמשים בו, פחות או יותר - זה צודק.

אחמד טיבי: אבל, כל מצרך שלא כל אזרחי מדינת ישראל משתמשים בו, זה יוצר מימון של אלה שאינם משתמשים במצרך הזה, באמצעות מסים - אמרתי זאת לגבי הטלוויזיה, בשעתו.

אחמד טיבי: אולי האחוזים השתנו מאז- אבל לגבי כביש חוצה ישראל בוודאי שזה כך.

אחמד טיבי: יש לנו עדיין אזרחים רבים מאד שאין ברשותם רכבים בכלל, או אלה שלא גרים בטווח של הכביש הזה.

אחמד טיבי: ולכן, אני חושב שזה לא צודק לחייב את המדינה לשלם.

אחמד טיבי: מה זה נקרא לחייב את המדינה?

אחמד טיבי: לחייב את המדינה זה כניסה לכיסו של כל אחד.

אחמד טיבי: לכן, אני לא חושב שזאת הסוגיה.

אחמד טיבי: אני בכל זאת מציע - אנחנו יכולים להגיש הצעות חוק, ואם אנחנו נחליט בהצעת חוק שהיום יום שישי - הרי זה יהיה יום שישי, הכנסת יכולה לעשות הכל - כמעט.

אחמד טיבי: ויבוא חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ויגיד מה אתה מבלבל את המוח עם יום שישי, אבל חוץ מזה זה יהיה יום שישי.

אחמד טיבי: אנחנו כן יכולים לפעול דרך חקיקה, אבל אני לא חושב שזה ראוי.

אחמד טיבי: יש לנו הסכם - ואני גם כן מבוגרי כביש חוצה ישראל, כאשר זה עוד עלה בוועדת הכספים - וההסכם הזה נתן תשובה גם למקרים מן הסוג הזה.

אחמד טיבי: זה לא מקרה של קטסטרופה.

אחמד טיבי: ראשית, זה היה מקרה חזוי, חשבו שבאמת יכולה להיווצר מציאות כזאת שהחברה תפסיד כסף לפרק זמן מסוים, ואז נשאלה השאלה מה עושים - ודיברו אז על השתתפות המדינה מסכום מסוים.

אחמד טיבי: אני חושב שאנחנו חייבים לכבד את ההסכמים שאנחנו חותמים עליהם, ובמסגרת ההסכם צריכים למצות אותו.

אחמד טיבי: צריכים למצות את ההסכם ללא רחמים, אחר-כך נראה מה יקרה.

אחמד טיבי: איוב קרא: מה זאת אומרת?

אחמד טיבי: הרי זה חוזר למדינה אחרי 20 שנה.

אחמד טיבי: אברהם רביץ:

אחמד טיבי: אני מאד לא הייתי רוצה שלכביש חוצה ישראל ייגרמו הפסדים שהוא איננו זקוק להם.

אחמד טיבי: אני מדבר שוב על אותו ריטואל שחוזר על עצמו שפוגעים בקברי ישראל ונוהגים שם באופן כזה שבאים לשם ועוצרים את העבודה.

אחמד טיבי: יש היום ועדה ממשלתית - אני לא מדבר על "חאפרים" - שמונתה על-ידי הממשלה כדי לבדוק את הדברים האלה בעודם באיבם, ולמה לנו לעמוד שוב מול מחזות של יהודים שמאד מתרגשים מכך?

אחמד טיבי: זה מיותר לחלוטין.

אחמד טיבי: מלי פולישוק-בלוך: איפה יש קברים?

אחמד טיבי: אברהם רביץ: על התוואי ההמשכי, בצפון.

אחמד טיבי: גם פה היו, ובסוף ברוב המקרים מצאו פתרונות.

אחמד טיבי: אני אומר לכם שיש פתרונות, אולי זה עולה מעט כסף אבל אין הנזק שווה.

אחמד טיבי: אני מציע לפנות ולתת הוראה, ואולי היתה יוצאת גם הוראה מוועדת הכלכלה אל אנשי דרך ארץ - אין שם עוינות - אני חושב שעומד בראש הארגון הזה אדם שהוא שומר מצוות.

אחמד טיבי: איוב קרא: הרב רביץ, אני מבין מדבריך שאתה דואג למתים ולא לחיים?

אחמד טיבי: מ"מ היו"ר איתן כבל: סליחה, ברשותכם.

אחמד טיבי: זה לא הוגן.

אחמד טיבי: זה לא מה שהוא אמר.

אחמד טיבי: אברהם רביץ: זו סיסמת בחירות של שינוי.

אחמד טיבי: אני מציע לכם - תשמרו את זה עד הבחירות, זה עובד מצוין.

אחמד טיבי: מלי פולישוק-בלוך: יש לי המון מה להגיד בעניין הזה, אבל אני אתאפק.

אחמד טיבי: אברהם רביץ: למה?

אחמד טיבי: מה הבעיה שלך אם מכבדים את ערכי מדינת ישראל?

אחמד טיבי: מלי פולישוק-בלוך: אתה יודע שהמקום היחידי שבו חוצה ישראל עשו מנהרה זה היכן שמצאו קברים, אבל למה לא לדאוג למנהרות גם במקומות אחרים ששם חיים אנשים שסובלים?

אחמד טיבי: מ"מ היו"ר איתן כבל: זה לא סותר.

אחמד טיבי: מלי פולישוק-בלוך: ודאי שזה סותר.

אחמד טיבי: זה לא קרה.

אחמד טיבי: מ"מ היו"ר איתן כבל: אני מוכרח לומר לכם שלפחות בעניין הזה היתה פתיחות מאד גדולה מצד חברת "דרך ארץ" כשהנושא עלה בתחילת הדרך, אבל זה לא הנושא כרגע.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רביץ, אתה דיברת על כך שהכנסת חוקקה ועל הדיונים בוועדת הכספים.

אחמד טיבי: אני זוכר את זה, ואני מוכרח לומר לך שאני מצר על כך שהכנסת לא לקחה על עצמה את הפיקוח הפרלמנטרי על דרך גביית האגרה - לפחות שתהיה מיודעת.

אחמד טיבי: לדוגמה, אני התקשרתי לברר כיצד הסכום קפץ, ענתה לי בחורה - אנחנו מצטערים, זה לא אנחנו, זו הכנסת חוקקה את החוק הזה.

אחמד טיבי: גם אם אתה משתמש בטיעון שהכנסת חוקקה, אני מציע למי שיושב ב"דרך ארץ" שהתשובות יהיו קצת יותר משכנעות, אי-אפשר לזרוק את זה על הכנסת.

אחמד טיבי: לא מספיק הדימוי שלנו בבעיה, אנחנו גם אשמים לגבי המחירים שגובים.

אחמד טיבי: אני אומר לכם את זה כהצעת ייעול.

אחמד טיבי: איוב קרא: לכן אנחנו פה, כדי לתקן.

אחמד טיבי: אהוד סביון: קודם יגיבו מחברת כביש חוצה ישראל - הרשות הממונה - ואז אני אגיב משום שיש הרבה אי דיוקים שאני ארצה להתייחס אליהם.

אחמד טיבי: אתם לא מעודכנים בפרטים רבים.

אחמד טיבי: יהודה רווה: יש כאן שני גופים - גוף אחד "דרך ארץ" כאשר אהוד סביון הוא המנכ"ל, וגוף נוסף - חברת כביש חוצה ישראל.

אחמד טיבי: ניצן יוצר:

אחמד טיבי: להבדיל ממה שאהוד סביון אמר, אני לא אנסה לכסות את כל הדברים ולא לתקן את כל השגיאות, אתייחס רק למה שעומד על סדר היום.

אחמד טיבי: אנחנו הרי רוצים להביא עכשיו זכיינים פרטיים שיעזרו לבנות ולממן את הרכבת הקלה בירושלים ואת הרכבת התחתית בתל-אביב, ואין ספק שאפשר לחשוב על דרך יותר טובה להבריח אותם מאשר לבטל את החוזה שנחתם עם דרך ארץ.

אחמד טיבי: על כן, השאלה איננה אם כביש חופשי הוא יותר טוב מכביש אגרה.

אחמד טיבי: כל היתרונות של כביש חופשי שמנית ורבים אחרים - מוכרים לנו, אבל זאת כמובן לא השאלה מה יותר טוב - לנסוע בחינם או לנסוע ולשלם.

אחמד טיבי: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: יש לנו עבודה עבת-כרס מ- 95', שמנתחת את המשמעויות.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: העבודה הזאת - במובן מסוים היא מטעם.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: מ"מ היו"ר איתן כבל:

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: מ"מ היו"ר איתן כבל:

ניצן יוצר: אין אף עבודה אחת שמפריכה את הממצאים של העבודה הישנה ההיא, שאמרה שהתועלת למשק מכביש חופשי היא יותר גבוהה מאשר התועלת למשק מכביש אגרה.

ניצן יוצר: זה מובן מאליו, אין צורך לומר זאת.

ניצן יוצר: זאת השאלה, ולא אם יותר טוב כביש אגרה מאשר כביש חופשי, אלא האם יותר טוב כביש חופשי בלי רכבות.

ניצן יוצר: שום דבר לא נעשה בסתר, כפי שאמר בצדק חבר הכנסת רביץ.

ניצן יוצר: כאן בוועדה הזאת נדונו כל הפרטים וההיגיון המימוני וההיגיון של האגרה ומתכונת עדכון האגרה, והכל היה ציבורי וממושך ומפורט ומאושר.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: איוב קרא:

ניצן יוצר: היום המדינה לא מממנת כלום.

ניצן יוצר: יש מנגנון חלוקת פדיונות שאומר שאם הפדיון בכביש יהיה נמוך מרף מסוים - שנקבע בהליך תחרותי - המדינה תשתתף בחלק מההפרש, ואם הוא יהיה מעל הרף הזה - המדינה תקבל חלק מההפרש.

ניצן יוצר: איוב קרא:

ניצן יוצר: זה החוזה.

ניצן יוצר: החוזה אומר שהמנגנון הזה של ההתחלקות בפידיון נכנס לתוקף רק אחרי שהכביש יהיה כביש שלם.

ניצן יוצר: איוב קרא:

ניצן יוצר: גובים את הכסף כי נותנים כרגע שירות.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: ישנם חלקים שהם מחוץ לתחום הזיכיון.

ניצן יוצר: הזיכיון מכסה 90 קילומטר שראשיתם במחלף סורק - בערך קו רוחב של אשדוד -והסוף שלהם בוואדי ערה, ליד ברקאי.

ניצן יוצר: זה מה שהזיכיון מכסה.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: לא.

ניצן יוצר: כרגע פתוחים בערך 40 קילומטר.

ניצן יוצר: בעוד שנה יהיו פתוחים בערך 90 קילומטר.

ניצן יוצר: זה כל מה ש"דרך ארץ" חייבת במסגרת הזיכיון.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: בעוד שנה או שנשלם או שנקבל - תלוי מה יקרה.

ניצן יוצר: האם אנחנו יודעים להגיד היום מה יקרה - האמת היא שאנחנו לא כל-כך יודעים להגיד מפני שהמודלים שבאמצעותם אנחנו משתמשים לחזות את התנועה בכביש הם מודלים לכביש שלם ולא לכביש חלקי, ולכן אין לנו כרגע תחזיות להעמיד מול המציאות.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

ניצן יוצר: אין לנו תחזית לכביש של 10 קילומטר, ול-20, 30 ו-40 קילומטר.

ניצן יוצר: המודל שלנו חוזה את הפדיון בכביש למשך 30 שנה על הכביש המלא - לכל שנה ושנה, אבל על הכביש המלא.

לאה ורון: מר יוצר, תבהיר בבקשה לוועדה - מעוד שנה, מהם הפרשי הפדיון שהממשלה תצטרך לשלם או לקבל.

ניצן יוצר: הפדיון ש"דרך ארץ" תוכל לגבות מהכביש - אני מבחין פה בין תגבה לבין תוכל לגבות מפני שבחוזה הזיכיון, האחריות לגבייה היא אחריות של "דרך ארץ", זה סיכון שהמדינה לא לוקחת.

ניצן יוצר: היא משתתפת בסיכון ובסיכוי של האם אנשים יסעו בכביש.

ניצן יוצר: כלומר, החשבונות שהמדינה מתחשבנת עם "דרך ארץ" הם כלפי כמה אנשים נסעו, לא כלפי כמה אנשים שילמו.

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

דובר: מהו הרף?

ניצן יוצר: הרף משתנה משנה לשנה.

ניצן יוצר: בשנים הראשונות מדובר בערך על 100,000 נסיעות ליום, בערך 30 מיליון לשנה.

ניצן יוצר: מ"מ היו"ר איתן כבל:

ניצן יוצר: מלי פולישוק-בלוך:

דובר: במקום 100,000.

גלעד ארדן: זה לא במקום.

גלעד ארדן: מדובר על 100,000 כשהכביש יהיה מושלם.

גלעד ארדן: מ"מ היו"ר איתן כבל:

ניצן יוצר: מודל החיזוי שלנו לא עשה חיזוי לחלקי כביש אלא רק לכביש שלם, למשך 30 שנה.

ניצן יוצר: אנחנו לא יודעים לומר האם מה שקורה עכשיו על הכביש תואם את התחזיות.

ניצן יוצר: מ"מ היו"ר איתן כבל:

ניצן יוצר: ל"דרך ארץ" יש תחזית אחרת.

ניצן יוצר: מ"מ היו"ר איתן כבל:

אהוד סביון: אני ארצה לדייק בעובדות.

אהוד סביון: איוב קרא:

אהוד סביון: התשובה היא לא.

אהוד סביון: איוב קרא:

גלעד ארדן: ודאי שזה משנה, משמעותית.

גלעד ארדן: באשדוד יש 200,000 תושבים - אדם רוצה בשעות העומס לנסוע צפונה, מדובר בשעות.

גלעד ארדן: מלי פולישוק-בלוך:

גלעד ארדן: מה פתאום.

גלעד ארדן: אתם גרים במרכז, לכן את חושבת שזה עיקר התנועה.

ניצן יוצר: זה לא נכון להציג את הדברים בצורה שחבר הכנסת קרא מציג - שאם ב- 40 קילומטר יש 20,000 נסיעות, אזי ב- 80 קילומטר יהיו 40,000 נסיעות.

ניצן יוצר: יש עלות מבחינת המשתמש לגישה אל הכביש ומהכביש, בעוד שהאורך הוא רווח נטו.

אהוד סביון: אהוד סביון, מנכ"ל "דרך ארץ".

אהוד סביון: קודם כל, אני רוצה להזמין את הוועדה.

אהוד סביון: הוועדה הקודמת - בראשות חבר הכנסת פורז - ערכה סיור מאד רציני, ואני רוצה להגיד שהתגובות של אנשים לאחר הסיור היו: הבנו.

אליעזר כהן: כך גם יקום פרוייקט התפלת מים בישראל.

אהוד סביון: נכון, ועובדה - לראיה, פרוייקטים אחרים כמו נתב"ג 2004-2005-2006, ואחרים, כך שכן יש פה הסכמים עם יזמים פרטיים.

אהוד סביון: הנזק הרוחבי שצפוי להיות זה משקיעים זרים ומשקיעים מקומיים שלוקחים סיכונים.

אהוד סביון: היום באנגליה יש פרוייקט אגרה בכניסה לערים, הראשון בעולם.

אהוד סביון: אם מישהו לא משלם שם את הקנס - מיד, על המקום, 85 לירות שטרלינג.

אהוד סביון: ומדובר באנגליה, היא מדינה מתוקנת.

לאה ורון: מר סביון, אנחנו מכירים את צורת התשלום שנהוגה בעולם, עם ה"בודקה" בכניסה.

לאה ורון: תסביר בבקשה לחברי הוועדה קודם כל למה בחרתם בשיטה הזאת ולא ב"בודקה" עם השומרים.

אהוד סביון: הכוונה היתה לחסוך בהפקעת שטחים.

אהוד סביון: לכן, הלכנו על שיטה בעלת סיכון גבוה שהיא לא קיימת בעולם - שזה מקל עם הצרכן, אין פקקים - למעשה, אתה נכנס לכביש ואין לך בעיה.

לאה ורון: כי הם הציעו להפריט את הגבייה.

אהוד סביון: כמו כן בעיריות ובחניות - יותר ויותר גם בעיריות ובחניות מנסים.

אהוד סביון: הטילו עלינו - ובמקרה, אני קורא לזה שליחות ציונית - לנסות לעשות מהפכה תרבותית-חברתית-ארגונית איך ליצור מצב שכן יש אמון.

אהוד סביון: אני רוצה להציג כמה דברים מבחינת העובדות.

אהוד סביון: ראשית, כביש אגרה - זו בדיוק מטרתו.

אהוד סביון: מטרתו היא ליצור מודל הסטה, ודרך אגב - זה לא רק לעשירים.

אהוד סביון: הפרופיל של הנוסעים אצלנו הוא מהכי עד הכי, כל עם ישראל נוסע.

אהוד סביון: אני רוצה להגיד לכם שבשעות השיא - בוקר ואחרי הצהרים - הכביש שלנו עמוס כמו כביש גהה.

אהוד סביון: מלי פולישוק-בלוך:

אהוד סביון: זה בדיוק כביש האגרה.

אהוד סביון: נוסעים בכביש והכביש פתוח.

אהוד סביון: אין גבעות - נכון שהפקענו ועשינו הרבה דברים, אבל עוברים אותו מהר, עוברים אותו ב- 110 קמ"ש.

אהוד סביון: מלי פולישוק-בלוך:

אהוד סביון: התחזית של היום זה בסביבות 14,000-15,000 מכוניות ביממה, כאשר נוסעות כ- 20,000 מכוניות ביממה.

גלעד ארדן: תלוי מה יהיה התעריף.

אהוד סביון: אנחנו מאפשרים תשלום בהרבה מאד דרכים - בעזרת הטלפון, בעזרת כל הבנקים, בעזרת כל נקודות המכירה, וככל שהכביש ייפתח יותר, אנחנו פותחים נקודות מכירה נוספות ברחובות, במגזר הערבי.

אהוד סביון: מיד אני אדבר על המגזר הערבי-ישראלי.

רחלי טורטון: יש נקודה בכפר-קאסם, והולכת להיפתח נקודה בטייבה.

אהוד סביון: צריך לזכור - אנחנו עובדים בסך הכל ארבעה-חמישה חודשים.

אהוד סביון: גם אנחנו נפיק את הלקחים שלנו - יושבת כאן מנהלת השיווק שלנו - הרי אנחנו רוצים להיות חברה שמספקת את השירותים כי זה עיקר הביזנס שלנו.

אחמד טיבי: מה הנימוק שהדואר מציג?

אהוד סביון: הם אומרים שהם שולחים ויודעים שזה לא מגיע.

אחמד טיבי: לא הבנתי.

אחמד טיבי: מה הסיבה?

אהוד סביון: במגזר הערבי-ישראלי, בכפרים, יש משפחות ויש רק שם של משפחה אחת.

אהוד סביון: עד כדי כך אנחנו הולכים לעשות שינויים - וזה בשיתוף עם הדואר - שאולי על החשבונית נוסיף את שם האבא.

אחמד טיבי: כי כאשר אתה כותב מוחמד חאג' יחיא בטייבה, יש 1,000 מוחמד חאג' יחיא.

אחמד טיבי: מר רע בלדייק בכתובת?

אהוד סביון: אין לכם כתובות, אין מספר בית.

אחמד טיבי: מה הפתרון לעובדה שאין מספרי בתים?

אהוד סביון: אנחנו ננסה למצוא לפי שם האבא.

רחלי טורטון: יש מי שעולה על הכביש והוא לא נרשם כמנוי.

רחלי טורטון: יש לנו כמה מסלולים שעל-פיהם אפשר לעבור על הכביש.

רחלי טורטון: מי שהוא מנוי – נותן לנו את הכתובת שלו והרשאה לחייב את חשבונו, ולאיזו כתובת שהוא ירצה שזה יגיע, כך זה יגיע.

רחלי טורטון: במגזר הערבי, כאשר מישהו קנה רכב והוא בא לרשום אותו על שמו במשרד הרישוי ולא נתן כתובת עדכנית – הבעיה היא לא רק בשם המשפחה, אלא אני מתארת לעצמי שיש הרבה מקרים בטייבה שבעצם כתוב שם ושם משפחה, והכתובת היא מה שנקרא טייבה אפס.

רחלי טורטון: ברגע שנכנסנו למגזר הערבי, גם עם נקודת מכירה – והיום אנחנו קצת יותר מכירים – בפירוש קיבלנו גם הצהרות מאנשים שבאים ואומרים: אני ניגש לשם, מה שלא נראה לי אני לא לוקח, פשוט מתעלם ממנו, וזוהי פריבילגיה שיש למגזר זה.

רחלי טורטון: נגיד זאת כך – יש תושבים במדינת ישראל שלא טרחו לתת לרשויות את הכתובת המעודכנת שלהם, ולבוא כנגד זה אלינו באיך אתם לא מגיעים אלינו – קודם כל יש אחריות אזרחית על האזרח להגיד מהי כתובתו על מנת שהרשויות יוכלו לשלוח אליו דואר.

איוב קרא: מה קורה כאשר אדם כזה – לא מגיע אליו הקנס?

רחלי טורטון: אני אציג את עצמי.

רחלי טורטון: רחלי טורטון, סמנכ"ל שיווק של חברת "דרך ארץ".

רחלי טורטון: אנחנו שולחים את החשבונית הראשונה – שהיא חשבונית הנסיעות – לפי משרד הרישוי.

רחלי טורטון: כאשר אדם לא משלם לנו את החשבונית הזאת, אנחנו שולחים לו את חשבונית הקנס בדואר רשום.

רחלי טורטון: דרך אגב, אני חייבת לומר שבמגזר הערבי, ברגע ששלחנו את זה בדואר רשום – פתאום הבעיה ירדה לחצי, ודואר רשום מגיע במגזר הערבי.

רחלי טורטון: לכן, את הקנס אנחנו שולחים בדואר רשום.

רחלי טורטון: את זה מקבלים אזרחי מדינת ישראל - שזהו הקנס הראשון, כשזו בעצם גם התרעה.

רחלי טורטון: כך אנחנו נוהגים מהיום הראשון שבו התחלנו לגבות כסף על הכביש.

רחלי טורטון: קנס ראשון בעצם מהווה הרתעה והתרעה, ויש עוד חודש ימים לשלם, אבל מי שאנחנו נותנים לו כביש פתוח לגמרי, כשאין שום דבר שחוסם אותו, שיכול לצבור קנסות ועדיין ממשיך לצרוך את המוצר – אנחנו לא יכולים לסגור את החשמל, לא יכולים לנתק את הסלולרי וגם לא לנתק את הטלפון מהבית.

רחלי טורטון: יש כאן מוצר שהוא חופשי לגמרי – בין אם אתה חייב לנו או לא – אתה יכול לעלות.

רחלי טורטון: דרך אגב, יש חוק – אתם יודעים, אנחנו יושבים פה בבית המחוקקים – יש חוק שאומר שמי שנוסע על הכביש הזה, צריך לשלם, ומי שלא עומד בחוק הזה – גם אחרי ההרתעה הזאת, או ההתרעה, והארכה של חודש ימים – צריך לשלם את מה שנקבע שהוא צריך לשלם.

איוב קרא: למה?

איתן כבל: הלמה ברגע זה הוא לא רלוונטי.

איוב קרא: אני השתמשתי בשווי של 14 שקל.

איוב קרא: איזה היגיון יש בכך?

לאה ורון: קנסות זה לא באישור הוועדה.

לאה ורון: יש תקנות.

אחמד טיבי: הערת אגב.

אחמד טיבי: במוקד שלכם מודיעים לציבור שפונה, שאין נקודות במגזר הערבי, שאין להם דוברי ערבית.

אהוד סביון: זה יהיה בקרוב.

רחלי טורטון: אצלנו במוקד יש בכל משמרת שלושה אנשים שדוברים ערבית.

איוב קרא: למה צמוד גובה הקנס?

אהוד סביון: למדד, וזה בפיקוח של הרשות הממונה.

רחלי טורטון: אני פותחת סוגריים – היתה כאן אמירה שאנחנו יכולים להעלות ולהוריד.

רחלי טורטון: אנחנו לא יכולים להעלות ולהוריד, במסגרת החוק, ויש לו גם תקנות.

רחלי טורטון: בתקנות נקבע הסכום הזה של הקנס, ומרגע שהוא נקבע אנחנו לא יכולים לגעת בו – לא להעלות, לא להוריד אותו.

רחלי טורטון: לגבי הקנסות, אמרנו שיש ארכה של חודש.

רחלי טורטון: מעבר לכך, כל אחד שיש לו איזושהי בעיה וחושב שהוא לא צריך לשלם את הקנס – מתקשר אלינו, אנחנו אומרים שיש לו שתי אופציות.

רחלי טורטון: מעבר לזה, כל אחד שטוען – לא מקובלת עלי ההחלטה הזאת – מוזמן לפנות לוועדת הערר שנמצאת תחת משרד התחבורה, לא קשורה אלינו בכלל.

רחלי טורטון: פונים לוועדת הערר, כותבים להם מכתבים.

רחלי טורטון: אנחנו מתבקשים כבר לענות לוועדת הערר את התשובות.

איתן כבל: אם אני מבקש לקבל פירוט – אני לא זוכר כמה ואיך נסעתי, ואני רוצה לדעת מהם המקטעים שבהם נסעתי בתאריכים מסוימים.

אהוד סביון: זה בתשלום, כמו בכל חברה אחרת – כמו בזק וחברות אחרות.

איוב קרא: תפרטי לגבי הקנסות, הרי זה לא מסתיים ב- 63 שקלים.

רחלי טורטון: אני רק רוצה לענות לחבר הכנסת טיבי על כמה שאלות.

רחלי טורטון: ראשית, הנושא של משלוח בדואר רשום – אני רוצה לקוות שהתייחסתי לכך.

רחלי טורטון: לגבי ההתרעה – גם לכך התייחסתי.

רחלי טורטון: לגבי הכתובות אנחנו התייחסנו.

רחלי טורטון: לגבי הנתונים אני חושבת שהיתה כאן התייחסות, וחשוב לי לחזור ולחדד – אם מסתכלים על התמחור של הכביש הזה, רואים שיש תמחור על מה שנקרא נסיעת מינימום.

רחלי טורטון: מינימום זה עד שלושה קטעים, יש נסיעה של ארבעה קטעים ונסיעה של חמישה קטעים ומעלה.

רחלי טורטון: כל הרציונל של הכביש הזה היה לעודד נסיעות ארוכות.

מל פולישוק-בלוך: איך הקטעים נקבעים?

רחלי טורטון: קטע הוא מה שקורה בין שני מחלפים.

רחלי טורטון: סך הכל, על הכביש יש תשעה קטעים.

איוב קרא: לא סיימת את עניין הקנסות.

איוב קרא: האם 63 שקלים זה הקנס היחידי, או שיש עוד?

רחלי טורטון: אם אתה ממשיך לא לשלם – הקנס הופך להיות משהו אחר.

רחלי טורטון: הכל כתוב בתקנות, חבר הכנסת קרא.

איוב קרא: האם מותר לכם להיכנס לחשבונו של אותו אחד שלא משלם?

רחלי טורטון: לחשבונו – בשום פנים ואופן.

איתן כבל: יש בחוק כללים שקובעים בדיוק מה קורה בכל שלב ושלב.

איתן כבל: אני הייתי שותף לכך.

ד"ר משה בקר: יש שלוש סוגיות שהוועדה צריכה להתייחס אליהן כאשר היא צריכה לקבל החלטה – כן או לא לבטל את האגרה על הכביש הזה.

איתן כבל: אני לא מציע שנעלה את העניין של ביטול האגרה.

ד"ר משה בקר: אני חושב שאם נעשתה טעות – ולדעתי נעשתה טעות – הכנסת היא שקבעה, היא יכולה גם לתקן, ולא צריכה להיות שום בעיה של הפרת חוזה.

איתן כבל: ד"ר משה בקר, אני רוצה להגיע למצב שיש לי תכל'ס מהדיון הזה.

ד"ר משה בקר: תרשה לי להסביר לך.

ד"ר משה בקר: אני אפרט את שלוש הנקודות.

ד"ר משה בקר: ראשית, איך משפיע הכביש – עם אגרה או בלי אגרה – על גמישות הניצול של הכביש.

ד"ר משה בקר: ניקח מצב – לא של היום שאנחנו מדברים על מחצית העבודה, אנחנו מדברים על עבודה מלאה כאשר כל הכביש סלול וגמור – איך תשפיע האגרה על כך שאנשים, יהיה להם שיקול דעת האם אני רוצה לשלם או אולי אני אסע בכביש אלטרנטיבי ואני לא אשלם.

ד"ר משה בקר: המרכיב השני הוא היעילות הכלכלית שקשורה בתפעול הכביש, בכל מה שקשור למערכת הגבייה.

אליעזר כהן: אם כל נוסע יעצור וישלשל מטבע, זה לא יעכב.

אליעזר כהן: ..

ד"ר משה בקר: אני רוצה להציע משהו אחר לגמרי.

לאה ורון: ד"ר בקר, האם המודל הזה קיים רק בטורונטו?

אהוד סביון: גם באוסטרליה.

אהוד סביון: העולם הולך לקראת זה – גם בגרמניה ובאוסטריה.

ד"ר משה בקר: כבישי אגרה התפתחו משנות ה-30 ואילך בארצות הברית והם מקובלים, אבל יש היום טכנולוגיות מתקדמות של ניתוח ממוחשב של תמונה שאתה יכול לזהות את המספר וזה מריץ ישר את מספר הרכב, עם כתובת בעל הרכב ואתה יכול להוציא ולהפיק – זה נראה חכם ונחמד בעיני אלה שרוצים ליישם את השיטה.

ד"ר משה בקר: התחילו אותה בקנדה, ואמרו נעתיק אותה לכאן כי זה מאד יעיל.

איתן כבל: אז ב"דרך ארץ" צריכים להחליף את היועצים הכלכליים.

ד"ר משה בקר: המרכיב השלישי הוא הבעיה של הפרת חוזה.

ד"ר משה בקר: לא צריכה להיות שום בעיה של הפרת חוזה מבחינה זאת, כי אם הכנסת תקבע שממשלת ישראל היא הגורם שמחליף את עניין המימון, את הנהגים, בתשלום לחברות בגובה שמכסה את העלויות לפי תחשיבי המימון של ההשקעות בפיתוח הכביש הזה – בזה זה נגמר.

ד"ר משה בקר: נשאלת השאלה מאיפה יהיה לממשלה הכסף כדי לשלם.

ד"ר משה בקר: אני רוצה להסביר – הנהג הוא פרה חולבת, וזהו דבר ידוע.

ד"ר משה בקר: האוצר גבה, וזה יופיע בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מבעלי הרכב - רק בהיותם בעלי רכב, לא אזרחים במדינה שמשלמים מס הכנסה, מע"מ, וכן הלאה – 14 מיליארד שקל.

ד"ר משה בקר: האוצר גבה ולקח מהנהגים – באגרות על הדלק, וכך הלאה.

ד"ר משה בקר: מבחינת היעילות הכלכלית – כשעולים ויורדים מחירי הדלק, הנהג לא מרגיש.

ד"ר משה בקר: כשהוא משלם ארבעה שקלים ומשהו ליד משאבת הדלק בתחנה, הוא לא יודע מה המרכיבים, אם יש שם שני שקלים שהולכים למסים לאוצר לצורך מימון כל מיני דברים אחרים.

ד"ר משה בקר: הוא טועה טעות מוחלטת, מפני שכאשר אותם כלי רכב, אותן משאיות – מישהו מחיפה או מחדרה רוצה להגיע לאשדוד או לאשקלון, והוא כן ישתמש בכביש הזה והוא יעמיס את עצמו פחות על הצירים של כביש גהה – הוא מקל על התושבים שם.

ד"ר משה בקר: כלומר, גם הם נהנים מכך שיש נהגים שעוברים לכבישים האלה.

ד"ר משה בקר: זאת, כאשר אנחנו מדברים על סכום של שישה מיליארד עלויות של כל פיתוח הכביש.

ד"ר משה בקר: בתוספת הזאת הגבייה היא אוטומטית, אתה לא צריך להתווכח, אתה לא נותן קנסות.

איתן כבל: אבל ציינת קודם שזה לא טוב.

ד"ר משה בקר: לא.

ד"ר משה בקר: כשמשולמים בין כה וכה 13 מיליארד שקל מסים של בעל הרכב ואתה מוסיף 160 מיליון נוספים – כשעומד לרשותו כביש עם כל התועלות שלו – הדרך הרבה יותר יעילה, יותר נקייה, ואתה לא מסבך את עצמך.

אליעזר כהן: גובים גם כספים כדי למנוע תאונות דרכים, ואנחנו יודעים לאן הכסף הזה הולך – אותם מיליונים.

אליעזר כהן: הם לא הולכים בדיוק למטרה.

יוסי ברג: יוסי ברג, היועץ המשפטי של המועצה לצרכנות.

יוסי ברג: מנכ"ל "דרך ארץ" אמר שהבעיה היא שלא משלמים דוחות בישראל.

יוסי ברג: הוא דיבר על ציונות והזכיר סדר גודל של 80 לירות שטרלינג קנס באנגליה, אבל זה לא העניין.

יוסי ברג: אלינו מגיעות תלונות – למרות העמדה שהוצגה על-ידי "דרך ארץ", שהכל נאמר מראש, הכל מוצג, יש אפשרות תשלום, וכו' – אלינו מגיעות תלונות שהחברה מטילה קנסות על צרכנים בלי שהם יודעים על כך בכלל.

יוסי ברג: זו הערה אחת.

יוסי ברג: לדוגמה, צרכן מתקשר ואומר – קיבלתי חשבון, אין לי אפילו יכולת בקרה לדעת.

יוסי ברג: עברתי באופן אקראי בכביש, פתאום קיבלתי חשבון.

יוסי ברג: אני לא יודע אם עברתי או לא עברתי, מי עבר מטעמי.

יוסי ברג: מדוע אני צריך לשלם כסף כדי לדעת?

יוסי ברג: אומרת "דרך ארץ" זה לא כתוב בתקנות.

יוסי ברג: התקנות גם לא אומרות שלא יהיה גילוי.

יוסי ברג: אנחנו נגיש לוועדה דוח של התלונות שקיבלנו עם הצעות שלנו לשיפור בתקנות, אבל מעבר לכך, לגבי נושא הגבייה שעליו דנים היום – לא נתייחס כאן לגבי ההגיוניות או חוסר ההגיוניות בעצם הגבייה כי על כך דובר הרבה, לא יודע מה עכשיו ניתן לעשות, אבל עובדה היא שיש כאן כביש, כמעט אף אחד לא נוסע בו, כלומר הצרכנים מצביעים ברגליים.

יהודה רווה: לאחר שדנו כל-כך הרבה בנושא הזה, אני רוצה להתמקד בפן המשפטי, וזה תפקידי במערכת.

יהודה רווה: ואז יצא מכרז בינלאומי, ובמכרז הזה זכתה קבוצה אחת – קבוצת "דרך ארץ".

יהודה רווה: הקבוצה הזאת עשתה תחשיב והסתמכה על המצב החוקי ועל המצב לפי התקנות, שהוא כמו שהוא – עם הקנסות האלה, וכו'.

איתן כבל: בגלל זה יש רשת ביטחון.

יהודה רווה: רשת הביטחון היא רק על כמות התנועה על הכביש, זה צריך להיות ברור.

יהודה רווה: אם על הכביש הזה תהיה תנועה ערה ואנשים לא ישלמו כסף – הזכיין יפשוט את הרגל.

יהודה רווה: הממשלה לא משתתפת באגורה אחת בסיכוני הגבייה.

יהודה רווה: היא אומרת לזכיין זאת בעיה שלך, אז להגיד לזכיין שרוצים לשנות את החוק – נכון שהממשלה יכולה לשלם וצריכה, גם לפי החוזה, לשלם לזכיין פיצויים.

יהודה רווה: מישהו מאמין שבמצב המשק היום, מישהו יאשר לממשלה לשלם מיליארדים פיצויים לזכיין?

יהודה רווה: זה לא ריאלי.

יהודה רווה: הכנסת חוקקה את החוק, והתקנות – גם הן באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, ולכן אי-אפשר לעשות שום דבר שפוגע במערכת הזאת בלי לגרום לכך שהמדינה תישא בנזקים, ומה שאמר חבר הכנסת רביץ – אני לא מומחה לתחבורה – אבל יש בכך משהו.

ד"ר משה בקר: בעל הרכב ישלם.

יהודה רווה: דבר נוסף להבהרה – אין שום סמכות לא לחלט את המכונית, כמו שאמרת, ולא לחלט חשבונות בנק.

יהודה רווה: יש סמכות לעכב למי שלא שילם שלוש פעמים, זאת אומרת זה לא מקרי, לא מדובר במישהו שבמקרה עלה על הכביש, ובישראל – כמו בכל מדינת חוק – כל אזרח נחשב כאילו הוא מכיר את החוק.

איתן כבל: אי ידיעת החוק אינה פוטרת.

איוב קרא: מה קורה אחרי שלוש פעמים?

יהודה רווה: רק אחרי שלוש פעמים מותר לעכב את המכונית.

איוב קרא: למה לעכב?

יהודה רווה: איך ייגבו ממך את הכסף?

איוב קרא: אפילו למשטרת ישראל אין את הסמכות הזאת.

איוב קרא: איך נתנו לכם את הסמכות הזאת?

איתן כבל: אנחנו נתנו.

איתן כבל: חבר הכנסת קרא, עזוב כרגע האם זה הגיוני או לא.

איתן כבל: אתה שואל אותו את השאלה כאשר אתה נתת זאת, זאת אומרת אתה צריך לצעוק על עצמך.

איוב קרא: למשטרת ישראל – שהיא ממונה על החוק – אין את הסמכות הזאת.

איתן כבל: ברשותכם, אני מבקש להתייחס.

איתן כבל: שמעתי את הדברים של אנשי "דרך ארץ" וגם את חברת חוצה ישראל, זה נשמע פסטורלי – ולא היא.

איתן כבל: אני משתמש בכביש.

איתן כבל: אני חושב שהכביש הוא חשוב, הוא טוב, הוא נכון.

איתן כבל: ד"ר משה בקר, עם כל הכבוד לעמדות שלך שהן במידה רבה תפיסה אידיאולוגית – ואני מכבד אותך על מה שאתה חוזר ואומר כל פעם - אבל אני לא חושב שלפחות בדיון הזה אנחנו נחזור על אותו ויכוח לגבי 14 מיליארד, כאשר בכל דיון השאלות האלה עולות.

איתן כבל: אני מנסה בדיון הזה להתחבר למה שאמר חבר הכנסת טיבי, ולחלק מדבריו של חבר הכנסת קרא, ולהתמקד באיפה הן הבעיות.

איתן כבל: אבל, אפשר לדבר ברמת השירות.

איתן כבל: אפשר שתאמרו – נכון, יש חבלי לידה וזה לא פשוט בהתחלה, ואנחנו נשתדל להשתפר ולתקן את דרכנו, אבל אני מעיד על עצמי, כמי שנאבק מול חבר הכנסת טיבי על כך שהכביש הזה כן ייסלל ושכן ייעשה על-פי כל הכללים, ויישמר כל הנושא של איכות הסביבה, וכו'.

איתן כבל: אני מקבל את זה שבמסגרת החוק היה רצון להתמודד עם כל החוליים שהיו קיימים במקומות אחרים, ובחוק הזה היתה מגמה לעשות סדר, במידה מסוימת אולי אפילו לחנך – ואפילו על כך אינני מתווכח.

איתן כבל: זה עניין של תהליך של חינוך, ואתה צריך ללכת עם הציבור ולא לתת לו תחושה כזאת.

איתן כבל: היום, התחושה – ואני אומר זאת מעדות של חברים, שרוצים את הכביש ומשתמשים בו וחושבים שהוא טוב וחשוב – אבל יש תחושה של ניכור.

איתן כבל: זוהי תחושה של ניכור של מישהו שהם אפילו לא יודעים מיהו.

איתן כבל: הוא מצלם אותם בדרך, שולח להם חשבונות.

לאה ורון: אתה גם לא יכול לשלם באותה שיחת טלפון.

אהוד סביון: אתה יכול לשלם.

איתן כבל: מר סביון, אנחנו מביאים לפה את ניסיוננו, מה שנקרא ידע אישי.

לאה ורון: האפשרות שלך לשלם היא רק בבנקים מסחריים, בתשלום של עמלה, ולא בבנק הדואר.

איתן כבל: מנהלת הוועדה מספרת לי שהיא ניצלה את האפשרות שכתובה לה בשובר, והיא התקשרה למוקד, היא רוצה לשלם בכרטיס אשראי.

איתן כבל: אני מציע שתספרי מה קרה.

לאה ורון: שוחחתי עם בחור בשם אשר, שהסביר לי שהשירות שניתן כרגע הוא רק שירות הודעות.

לאה ורון: הם מקבלים את ההודעות, רושמים את ההודעות בעבור החברה, ונציג של חברת חוצה ישראל יחזור אלי על מנת לגבות ממני את התשלום באמצעות כרטיס אשראי.

לאה ורון: זאת אומרת, האמצעים היחידים שיש לי לשלם את החשבון – שהוא על סך 12.87 שקל- זה באמצעות שני תשלומים נוספים לאחת מהחברות: או לחברת בזק, או לבנקים המסחריים, שייגבו ממני עמלה.

לאה ורון: אין שום דרך לשלם את אותם 12.87 שקלים שלא בתשלומים נוספים.

אהוד סביון: יש מענה קולי אוטומטי שעובד גם בשבת, במוצאי חג.

לאה ורון: אני קיימתי את השיחה הבוקר.

לאה ורון: שאלתי את הבחור האם מדובר בתקלה, והוא אמר: לא, כאשר יש עומס זה מה שאנחנו עושים.

רחלי טורטון: קודם כל, יש את האופציה לשלם במענה קולי.

רחלי טורטון: דרכו אין צורך להגיע לא לאשר ולא לאף אחד.

רחלי טורטון: את כנראה בחרת לדבר עם נציג שירות, שהוא נציג שירות אנושי.

רחלי טורטון: את במקרה התקשרת היום.

רחלי טורטון: אתמול, היום ומחר אלה שלושת הימים המאד-מאד לחוצים, שבהם יש לנו גלישה של שיחות.

רחלי טורטון: לא רצינו להשאיר אותך במצב של תפוס שמונה דקות, אלא עדיף שמישהו יבקש ממך את מספר הטלפון.

לאה ורון: עדיף שגם בזק תתפרנס.

רחלי טורטון: אני רוצה להתייחס לקטע של ללא עמלה.

רחלי טורטון: נכון, הבנקים המסחריים גובים עמלה.

רחלי טורטון: את גם צודקת מאד – אנחנו לא מוכנים לקבל תשלום בבנק הדואר, אבל אלה לא שתי האופציות היחידות.

רחלי טורטון: את יכולה לשלם בטלפון, את יכולה לשלם בנקודות המכירה.

איוב קרא: למה אי-אפשר לשלם בבנק הדואר?

רחלי טורטון: אלה הדרכים לתשלום, ובטווח של שבועות תוכלי לשלם באתר האינטרנט שלנו.

רחלי טורטון: יש לנו, נכון להיום, שלוש נקודות מכירה, נכון לעוד שבועיים – ארבע נקודות מכירה, נכון לעוד חודש וחצי יהיו לנו כבר שש נקודות מכירה.

רחלי טורטון: אני חושבת שזו פריסה - לפחות בעינינו, וגם מפידבקים מהציבור – שנותנת אופציות לשלם ללא תשלום עמלה בבנקים.

לאה ורון: אני מוכרחה לציין בפנייך שני דברים.

לאה ורון: ראשית, כתובת האתר של האינטרנט לא מצויה על החשבון.

לאה ורון: כן מצוי – ומאד בגדול – מספר טלפון לבירור ולתשלום בטלפון באמצעות כרטיס אשראי.

לאה ורון: אני, בעוונותי הרבים, כבר באמת מחפשת את האותיות היותר גדולות.

לאה ורון: זה אותו מספר שחוזר גם פה, זאת אומרת שבכל מקרה הייתי מגיעה לאותו שירות מענה שיחות שלכם.

רחלי טורטון: לא.

רחלי טורטון: המערכת שלנו בנויה כך שאת קודם כל נכנסת למענה ממוחשב.

רחלי טורטון: רק אם את בוחרת לדבר עם נציג – תלחצי על מספר כלשהו ותגיעי לנציג.

לאה ורון: ממש לא.

לאה ורון: זה לא מה שקרה, וזה היה בנוכחות אנשים.

אהוד סביון: חלק מהלקחים הם שאנחנו הולכים לשנות כך שהמענה יהיה ישירות לתשלום.

לאה ורון: חלק מהלקחים זה לשמוע את ציבור המשתמשים, להקשיב.

לאה ורון: במקום לנהל ויכוחים, לומר – אנחנו נבדוק את התלונות.

לאה ורון: אנחנו ביקשנו התחשבות בחברה שמנסה להפעיל שיטה חדשה, אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו להתחשב ולהיות קשובים גם ללקוחות.

אהוד סביון: כל זה יתבצע.

אהוד סביון: לגבי הדואר – זה לא סתם שבנק הדואר לא לוקח עמלה.

אהוד סביון: הדואר לוקח את הכסף ומחזיק אותו אצלו 24 שעות, בלי שהוא מעביר אותו לבעל העסק.

אהוד סביון: מה אני אעשה שאנחנו לקחנו הלוואה מהבנקים, והבנקים לא מרשים לנו שהמצב הזה יישאר.

אהוד סביון: הכסף של האגרה צריך להיכנס ישירות.

איוב קרא: מה מפריע יום אחד?

אהוד סביון: אני צריך לתת שירות, אני מציג לכם את הבעיה.

אהוד סביון: הבנקים, שהלוו את הסכום של ששה מיליארד שקל, הם רוצים שהכסף ייכנס ישירות אליהם.

איוב קרא: 24 שעות זה קריטי?

אהוד סביון: כל דבר הוא לא קריטי.

אהוד סביון: אנחנו דנים בכך, לא אמרתי שאנחנו לא דנים.

אהוד סביון: אנחנו מספרים לבנקים שלנו את מה שקורה.

איוב קרא: עם כל הכבוד לחבריי, אני חושב שהחוזה שחתמתם עליו הוא שערורייתי מבחינת מדינת ישראל לפחות בכל מה שקשור לצורת הגבייה.

איוב קרא: לדעתי, לא ייתכן שאדם ישתמש בשלושה קטעים, ישלם 12 שקל, ואם הוא לא שילם – יקבל קנס על סך 63 שקלים.

איוב קרא: זה לא יעלה על הדעת, זה לא הגיוני, וגם לאחר שלוש פעמים שהוא לא שילם – יעכבו לו את הרכב, יוציאו את האנשים באמצע הנסיעה מהרכב, יקחו אותם לתחנת אוטובוס.

איוב קרא: אלה דברים שלא יעלו על הדעת.

איוב קרא: אני לא בא בטענות לחברה, חלילה.

איוב קרא: יש פה הרבה דברים שמכוח החוזה, עומדים לזכותם, אבל אנחנו גם מחוקקים.

איוב קרא: לאור הניסיון, לאור זה שמפעילים היום את הכביש, אנחנו יכולים גם להסיק את המסקנות, להפיק את הלקחים כדי שהם ישפרו את השירות.

איתן כבל: אני מבקש לסכם.

איתן כבל: אני רוצה להצטרף למה שאמר חבר הכנסת טיבי ואני רוצה להביא זאת כהמלצה לוועדה.

איתן כבל: הרי היום משתמשים במה שאנחנו חוקקנו, ואני מציע שאנחנו נצטרף אליך בעניין הזה, כמי שמוביל את החוק.

איתן כבל: אני אשב אתך, יחד עם חברים נוספים, ואם חבר הכנסת איוב קרא ירצה להצטרף – בבקשה, כי אתה כבר הנחת את החוק, ואנחנו ננסה לגבש ביחד...

אחמד טיבי: תמיכה מכל סיעות הבית.

איתן כבל: אני אמליץ בפני היושב-ראש לקיים דיון נוסף בעוד זמן-מה.

איתן כבל: אני מתחייב בפניכם לעקוב אחרי כל הדברים שציינתם לגבי פתיחת מוקדים למגזר הערבי, לגבי שאלת ההתמודדות עם פתרון למשלוח דואר למגזר הערבי, כי בכל זאת המגזר הערבי והבעייתיות בו היא לא מאתמול, ואני מניח שהם מקבלים מפלאפון ומעוד גופים.

איתן כבל: בסופו של דבר, אף חברה לא רוצה להפסיד כסף.

יהודה רווה: שם יש סנקציות מיידיות.

יהודה רווה: מנתקים לך את הפלאפון אם אתה לא משלם.

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: אם אינך משלם לחברת חשמל או לארנונה.

איתן כבל: ..

יהודה רווה: גם שם יש סנקציות.

יהודה רווה: מנתקים את החשמל.

איתן כבל: אמרתי – אני מודע לבעיות האלה, אבל זה לא אומר שאי-אפשר להתמודד עם השאלות האלה.

איתן כבל: יש פתרונות, אבל אני לא רוצה שייווצר מצב שבגלל בעיות שאתם לא יודעים להתמודד אתן, אדם יבוא ויגיד לא קיבלתי מכם שום הודעה.

לאה ורון: אולי הכנסת תוכל לעזור.

איתן כבל: הכנסת אולי תוכל לעזור בעניין הזה.

אחמד טיבי: גם.

איתן כבל: ...

איתן כבל: אני בטוח שגם כל עם ישראל, שאם תצלח דרכך ותצליח במאבקך – ואני לא אומר זאת בציניות – לבטל ביכולות שלך ובקשרים שלך בתוך הקואליציה.

איתן כבל: ..

אחמד טיבי: הוא גם במחנה הנכון, של שר האוצר.

איתן כבל: ...

איתן כבל: בין חברת "דרך ארץ" לבין המשקיעים – אני מודה לך ואני מתחיל להתפלל לכיוון הבית שלך במקום לכיוון הכותל המערבי.

אהוד סביון: מעל ומעבר.

איתן כבל: כיוון שהייתי שם – עוד לפני שנכנסתם אתם לעניין הזה – אני עוד זוכר את הדיונים עם הרב בקשי דורון לגבי צומת בן-שמן, כאשר התברר שכולם נקברו בצומת.

אריה שבתאי: כבר דיברתי אתו, הוא קיבל את ההסברים שלנו.

איתן כבל: שהדברים ייעשו מתוך פתיחות, וזה לא משנה אם מדובר בקברי יהודים או אחרים.

איתן כבל: אני חושב שזו חובתנו החיים לשמור על הזכויות שהמתים לא יכולים להגן על עצמם.