ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 6, 2003-04-02 08:30

שלום שמחון: אני פותח את הישיבה.

שלום שמחון: נושא הדיון הוא מצבו של ערוץ 10.

שלום שמחון: הנושא עלה לסדר היום בשבועות האחרונים, ומאחר שיש סכנת סגירה לערוץ, חשבתי שיהיה נכון לקיים דיון כדי לשמוע וכדי ללמוד את הנושא.

שלום שמחון: מעבר לעניין הפורמלי, העניין הוא באחריות ועדת הכלכלה.

שלום שמחון: ועדת הכלכלה קבעה לעצמה לא מהיום שני עקרונות יסוד: 1) שמירה על התחרות במשק; 2) הגנה על הצרכן.

שלום שמחון: מאחר שלנושא יש השפעה על שני העניינים האלו, ומאחר שהנושא היה על סדר יומה של הוועדה בשנים האחרונות די הרבה, חשבנו שיש חשיבות גדולה לקיים דיון בנושא זה, ולנסות לקבוע עמדה או להמליץ לממשלה כיצד לנהוג; אני יודע שהנושא נמצא גם על שולחן הממשלה ברמות מסוימות.

שלום שמחון: בשנים האחרונות, לאחר שערוץ 10 יצא לדרך ולאחר שנעשו לא מעט הקלות, הציפייה של המחוקק הייתה שתהיה תחרות בענף הפרסום, בטלוויזיה המסחרית ובכלל.

שלום שמחון: זאת הייתה הכוונה והיו לה כוונות טובות; בהחלט יכול להיות שלאורך הדרך התעוררו גורמים, חלקם אולי באחריות ישירה של מי שעוסק בענף הזה וחלקם הם גורמים אובייקטיביים שקשורים במה שקרה במשק בשנתיים וחצי האחרונות.

שלום שמחון: אני לא רוצה לחזור על זה, זה לא ועדת חוץ וביטחון, אבל היו פה לא מעט גורמים נוספים שהתרחשו בשנתיים וחצי האחרונות שבהחלט יכול להיות שהמחוקק לא לקח אותם בחשבון; כשאני מדבר על המחוקק, אני מדבר על ועדת התקשורת המשותפת שהוקמה בכנסת הקודמת, שנתנה סדרה של הקלות.

שלום שמחון: ישנם גם גורמים נוספים שהם לא פחות חשובים, מאחר שאם נעשו טעויות בדרך, הן טעויות שבהחלט צריך לבחון את האפשרות לתקן אותן, ואני מדבר על טעויות מצד המחוקק.

שלום שמחון: אם נעשו טעויות מצד מי שמוביל את הענף הזה – גם בערוץ 10 וגם בערוץ 2 – יש מחיר לטעויות.

שלום שמחון: אין מושג כזה שאין מחיר לטעויות, אבל בסופו של השאלה המרכזית היא האם ישנם גורמים מאזנים שיכולים לאפשר את המשך המהלך שהתרחש בשנים האחרונות, וזה לא פחות חשוב.

שלום שמחון: אני רוצה שבדיון הזה, והוא בהחלט יכול להיות לא הדיון האחרון, ניקח בחשבון שהמשק נמצא כרגע במצב מאוד בעייתי, ויציאה של 1000 או 2000 משפחות שמתפרנסות מהדבר הזה החוצה לשוק היא מאוד בעייתית במשק שהולך להתכווץ בשנים הקרובות.

שלום שמחון: אי אפשר להתעלם מזה.

שלום שמחון: יחד עם זאת, בהחלט לגיטימי שהקלות שניתנות לערוץ אחד יינתנו גם לערוץ האחר; אלה לא דברים שסותרים זה את זה, והוא בהחלט גורם שחבריי בוועדת הכלכלה צריכים לקחת בחשבון, אם וכאשר נרצה לקבוע עמדה, ואני לא בהכרח חושב שנדרשת היום עמדה; זה דיון שצריך לקיים אותו, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים שקשורים בעיקר למחוקק שמונה מטעם הממשלה, ואני רוצה להגיד את זה ברמה של דוגמה, וידידי, חבר הכנסת אבו וילן, יכול להבין אותי: בשנת 94' המדינה הוציאה כ-250 מיליון שקל בענף מסוים בענף החקלאות; הייתה הפגנה גדולה מאוד של החקלאים, ויצחק רבין אמר לי: "מה אתה רוצה?

שלום שמחון: הוצאנו 250 מיליון שקל על הענף הזה, וזה פשוט לא מצליח".

שלום שמחון: אני אמרתי לו: "אני מנסה לחשוב היכן הוצאת את אותם 250 מיליון שקל.

שלום שמחון: האם הוצאת אותם במקום הנכון?

שלום שמחון: האם הוצאת אותם בכלים שיאפשרו את הצמיחה של הענף הזה?

שלום שמחון: האם עשית את השינויים הנדרשים כדי שאותו ענף יצליח?

שלום שמחון: " למה אני נותן את הדוגמה הזאת?

שלום שמחון: כיוון שבהחלט יכול להיות שאם יתנו הקלות לערוצים המסחריים הן לא יינתנו במקומות הנכונים.

שלום שמחון: בעניין הזה אני לא חושב שרק בערוצים המסחריים צריך לבדוק את העניין, אלא גם המחוקק צריך לבדוק את עצמו.

שלום שמחון: יכול להיות שנדמה לכולנו שאם ערוץ 10 ייעלם מהמפה - אני לא קובע את עמדתי, אני גם לא פועל מטעם אף אחד, אני גם לא מכיר את האנשים – יכול להיות שהתחרות תקטן בענף הזה ואז יגיע השלב הבא שבו הערוץ השני יבקש גם הוא הקלות כי גם מצבו אינו הכי טוב.

שלום שמחון: יכול להיות שנדמה למישהו שהקלה לערוץ 10 או הלאמה שלו עשויה להביא לידי כך שאפשר יהיה לבקש הקלות מהממשלה, אני גם לא מתכוון להקלות שניתנו לערוצים האחרים, וניתנו די הרבה הקלות; אני חושב שגם אם הדיון בנושא הזה הוא דיון טעון, יש חשיבות שכל המרכיבים בו יהיו מאוזנים כדי שתינתן תשובה לשני העניינים המרכזיים.

שלום שמחון: אני לא רוצה להוציא פה אף אחד מאחריות – ועדת התקשורת עשתה רבות כדי לאפשר לערוץ 10 לפעול בתנאים סבירים.

שלום שמחון: השאלה היא האם התנאים הם אכן סבירים, האם הם תנאים שנעשו במקום שבו הם צריכים להיעשות.

שלום שמחון: בהחלט יכול להיות שהם לא היו מספקים.

שלום שמחון: אחד הדברים המרכזיים שמטרידים אותי, בעיקר סביב הנושא הזה, בגלל המצב שבו המשק נמצא, הוא לא רק מה יקרה בסופו של דבר לתחרות בשוק התקשורת, אלא גם לאותם 1000-2000 עובדים שייאלצו להיפלט מהמערך, ומה יקרה ליוצרים, מה יקרה להפקות המקור, מה יקרה לכל אותם דברים שהיה לנו עניין גדול שהם אכן יקרו, כי בסופו של דבר הערוצים האלה משפיעים השפעה רבה על התרבות הישראלית, ולכן יש להם חשיבות גדולה.

שלום שמחון: לכן אני רוצה לומר שאני לא משוכנע לחלוטין שאם ערוץ 10 ייעלם מהמפה המצב יהפוך להיות טוב לערוצים אחרים.

שלום שמחון: אני אסיים בדוגמה חקלאית מקובלת שאני נוטה לתת אותה מעת לעת, למרות שהנושא אינו נושא חקלאי, אבל הוא טעון ורגיש בדיוק כמו אצל החקלאים, ומנכ"ל משרד ראש הממשלה יודע זאת: לפני הרבה שנים, איכר מאחת המושבות בגליל חרש את אדמתו, ותוך כדי החריש פגע בצינור ומתוכו יצא קוסם; הקוסם אמר לו: "אתה איכר פשוט, אתה עובד את אדמתך, יש לך הזדמנות בלתי חוזרת לבקש כמעט את כל מה שאתה רוצה, את כל ההקלות שאתה רוצה: ארמון, זהב, כסף – כל מה שאתה רוצה; רק קח דבר אחד בחשבון: מה שאתה מקבל, השכן שלך מקבל כפול".

שלום שמחון: חשב האיכר ואמר: "אני רוצה שתוציא לי עין".

שלום שמחון: אני רוצה לומר לכל מי שעוסק בתחום הזה שצריך לקחת בחשבון, שנכון לרגע זה פגיעה במישור אחד כדי שמישהו אחר ייפגע כפליים היא לא תמיד נכונה.

שלום שמחון: הציפייה שלי היא שננהג באחריות גדולה כדי ששני האלמנטים, שעליהם הכריזה ועדת הכלכלה כחשובים - קרי: המשך התחרות במשק והגנה על הצרכן הישראלי – יוכלו להימשך גם בעתיד.

שלום שמחון: אנחנו צריכים לעשות מאמץ כדי לסייע.

שלום שמחון: בסופו של דבר הממשלה נותנת את כלי העבודה; אמנם בראש עומד יושב ראש מהאופוזיציה, אבל היא לא מתכוונת להיות אופוזיציה למשק, אלא מתכוונת לעשות ככל יכולתה כדי לסייע לממשלה להניע את המשק, ואני אומר את זה במלוא האחריות, לא משום שחברי וידידי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה נמצא פה, אלא אמרתי את זה גם בישיבת הפתיחה של הוועדה.

שלום שמחון: תודה רבה, אני מקווה שיהיה דיון פורה.

שלום שמחון: יו"ר הרשות השנייה, בבקשה.

מוסקו אלקלעי: ערוץ 10 הוא ערוץ broadcast שמיועד לשדר לכלל בתי האב בישראל; כשהוא בא לאוויר העולם הוא היה מיועד להיות אלטרנטיבה לערוץ השני.

מוסקו אלקלעי: ארבע קבוצות באו להתמודד במכרז לפני שנתיים וחצי; הם קראו את מסמכי המכרז, שבהם היה כתוב במפורש בתכנית העסקית של המכרז, שרק בשנה השישית הערוץ הזה יתחיל להיות טלוויזיה.

מוסקו אלקלעי: שתי קבוצות מתוכן זכו במכרז וחתמו על מסמכי הזיכיון.

מוסקו אלקלעי: והנה, שנה ושלושה חודשים אחרי שהערוץ יצא לאוויר, זאת הפעם הרביעית שהערוץ בא לכנסת לבקש הקלות והטבות; אם הכנסת תמצא לנכון להיענות לבקשות האלה, שיהיה ברור למקבלי ההחלטות, שהערוץ הזה יפסיק להיות ערוץ broadcast ויהפוך להיות ערוץ נישה.

מוסקו אלקלעי: מה משדר ערוץ נישה אני לא יודע בדיוק – אני יודע מה הוא לא משדר: ערוץ נישה, כמו הערוץ שמשדר בשפה הרוסית או ערוץ של חדשות הכבלים, אינו משדר, כי הוא לא מחוייב לשדר, 228 שעות של סוגה עילית; לא 43% הפקה מקומית; הוא לא מחויב לשמור על השפה העברית במרקע; הוא לא מחויב לשמור על הפלורליזם ועל מגוון תכניות; הוא גם לא יגיע לכל בתי האב, משום שאופן השידור שלו מוגבל.

מוסקו אלקלעי: אם הכנסת תגיע למסקנה שצריכים - -

שלום שמחון: הכנסת לא מגיעה עדיין לשום מסקנה.

מוסקו אלקלעי: אם בכל-זאת המחוקק שוקל להגיע לכיוון הזה, שיהיה ברור שהערוץ הזה יפסיק להיות ערוץ broadcast, הוא לא יתחרה באותה חצר עם הערוץ השני, על כל המשתמע מכך.

שלום שמחון: מה משמעות סגירתו של הערוץ?

מוסקו אלקלעי: אנחנו לא דוגלים בסגירת הערוץ, ישנן אפשרויות אחרות, אבל יש גבול תחתון שמתחתיו אי אפשר יהיה לקיים ערוץ broadcast.

יחיאל חזן: מה אתה מציע?

יחיאל חזן: שהם בעצם ימשיכו להפסיד כסף, ובעוד חודשיים אנחנו לא נראה את ערוץ 10 במרקע?

יחיאל חזן: שבעוד שנה לא תהיה תחרות בשוק התקשורת?

יחיאל חזן: מה אתה מציע?

1028: מה הן האפשרויות האחרות?

מוסקו אלקלעי: האפשרויות האחרות, לדוגמה - וזו לא החלטה של הרשות ושל המועצה, כמובן - היא שהערוץ יהפוך לערוץ נישה של חדשות.

אבשלום וילן: אז אתם מציעים שהוא יהפוך בכל זאת לערוץ נישה.

דוד טל: יש על זה רשיון, על זה הוצא המכרז.

יחיאל חזן: כשהם ניגשו למכרז, היה ברור שרק בעוד שש שנים הם יתחילו להרוויח כסף.

יחיאל חזן: זה מה שטוען.

יחיאל חזן: הם טעו וחשבו שבמשך שש שנים יהיה במדינת ישראל שוק פרסום מספיק חדש שהם יוכלו למשוך את העסק הזה.

יחיאל חזן: שוק הפרסום הצטמצם, הוא היום שונה ממה שהיה לפני שנתיים, אז יכול להיות מצב שכשיצא המכרז - -

אבשלום וילן: התחזיות של האוצר היו באבע מעיישעס.

יחיאל חזן: צריך להעניש אותם היום?

יחיאל חזן: אני לא מבין.

מוסקו אלקלעי: כל הקלה להצלת הערוץ, אם הכנסת תחליט ללכת לכיוון הזה, יהפוך את זה לדבר מצומצם, שלא ישחק באותו מגרש---

שלום שמחון: יו"ר הרשות, שמעת כרגע את חבר-הכנסת חזן, ואנחנו כידוע לך לא תיאמנו עמדות בעניין.

שלום שמחון: אני שואל שאלה בסיסית: מהי עמדת הרשות השניה: לתת הקלות?

שלום שמחון: ; לגרום לכך שערוץ 10 ייסגר?

שלום שמחון: ; מה האלטרנטיבה?

שלום שמחון: אני מעוניין לדעת מה הכוונה שלכם?

שלום שמחון: ברור לחלוטין שאם לא יקרה דבר, גם בעל ההון הפרטי שהשקיע בערוץ 10 – עם כל ההשלכות שלו – יפסיק להשקיע כסף בשלב מסוים; האם זאת הכוונה?

שלום שמחון: זה עניין אחד.

שלום שמחון: האם אתה מעלה בדעתך - ואמרתי את זה גם אתמול באחת השיחות שהיו – אם ממשלת ישראל הייתה נכנסת לפרוייקט תשתיתי גדול, משקיעה בו חצי מיליארד שקל, זה פחות או יותר הסכום פה – 210 ועוד 300 זה 510 – ומגלה אחרי שנה-שנתיים עבודה שהפרוייקט אינו רלוונטי, הוא לא מצליח; האם הייתה עושה מאמץ לשקם אותו או לשפר אותו או שהייתה אומרת: "אני סוגרת את העניין, הפסדנו חצי מיליארד שקל, וממשיכים קדימה".

שלום שמחון: אתה מעלה בדעתך שאז לא הייתה קמה ועדת חקירה?

שלום שמחון: אני אומר שוב – אם הקשבת למה שאמר חבר הכנסת חזן, האם הרגולטור שמונה מטעם הממשלה קובע את העמדה שלו, בודק אותה, אומר: "אני נצמד לתפיסת העולם שלי, לאידיאולוגיה שלי, למה שאני חושב, ל- 228 שעות או ל-140; האם לזה אני נתפס או שאני גם עושה שינוי; אני תובע מערוץ 10 לעמוד מחויבויות שלו, אני תובע לעשות שינוי, אבל גם אני עושה שינוי".

שלום שמחון: יכול להיות שאתה מקל על עצמך, לא בהכרח אתה מקל על הערוצים האחרים.

שלום שמחון: אני שואל את השאלה הזו כבר פעם שנייה; אתם רוצים להתייחס אליה – תתייחסו, אתם לא רוצים---

מוסקו אלקלעי: כמובן שאנחנו רוצים להתייחס.

מוסקו אלקלעי: אדוני היושב-ראש, קודם כל צריך לקבוע מהו הפרוייקט שהממשלה קבעה לעצמה: פרוייקט broadcast במקרה שלנו או פרוייקט נישה, זה דבר אחד.

מוסקו אלקלעי: דבר שני, בנייר שהבאנו לכם כתוב במפורש מספר רב של הקלות ומחיקות התחייבויות שנעשו.

מוסקו אלקלעי: אנחנו חושבים שבפחות ממה שקבענו אי אפשר לעשות שידור של broadcast.

מוסקו אלקלעי: אם נלך למה שנזרק בימים האחרונים לאוויר העולם, שהוצאות לשידור, קרי: להפקות, מכוניות ורכש, ייגזרו מההכנסות, על-פי הצפי של הערוץ עצמו, האחוז שנקבע מתוך ההכנסות יהיה כמאה מיליון שקל; רק לידיעה.

מוסקו אלקלעי: ערוץ החדשות שלא מצליח לעלות לאוויר---

אילן ליבוביץ: למה לא מצליח?

מוסקו אלקלעי: כי הוא לא באוויר.

אבשלום וילן: כשיגמרו לחלק את הג'ובים שם לחברי מרכז הליכוד, הוא יתרומם.

יחיאל חזן: אצלכם אין חברי מרכז.

אבשלום וילן: אתה אומר את זה כי זו אמת.

יחיאל חזן: לא, זו לא אמת.

אבשלום וילן: ביום שתבינו שעסקים מתנהלים בלי ג'ובים של חברי מרכז, הכלכלה הישראלית תתרומם.

1028: אתה רוצה שאני אחזור לתקופת מפא"י וההסתדרות, זה מה שאתה רוצה שאני אעשה?

1028: על מה אתה מדבר?

1028: זה מה שמעניין פה בוועדה?

1028: חברי מרכז הליכוד?

שלום שמחון: חבר הכנסת וילן, הנושא הוא ערוץ 10.

מוסקו אלקלעי: רציתי לומר שמה שנדרש מערוץ החדשות להוציא כהנחות, זה 120 מיליון, אז מי שיכול לחשוב שמכמאה מיליון שקל אפשר לעשות ערוץ broadcast?

מוסקו אלקלעי: אני מבקש, כדברי הגששים – שיקום!

מוסקו אלקלעי: ואף אחד לא קם; מפני שאי אפשר לעשות את זה במאה מיליון.

מוסקו אלקלעי: לגבי השאלה שלך, ביקשנו פעמיים ושלוש מערוץ 10, שיאמרו מה הם מבקשים מאיתנו.

מוסקו אלקלעי: אמרנו להם: תעזרו לנו, ותעזור לנו זה באוויר, הכנסת קבעה מה שקבעה, אנחנו לא יכולים לחרוג מהחוק שאומר ששנת 2003 היא שנת המפגן של הערוץ; קבעה הוועדה הזאת לפני מספר חודשים שאם לא עומדים על קוצו של יו"ד בכללים שקבעה המועצה – תוך חודש ימים הם נעלמים.

מוסקו אלקלעי: אין זאת כוונתנו!

מוסקו אלקלעי: זה לפרוטוקול שכל עם ישראל ישמע.

מוסקו אלקלעי: זה לא טוב לאף אחד אם הם ייעלמו, אבל אי אפשר להקים ערוץ ולשדר broadcast ולשמור על השפה העברית ולשמור על ההפקה המקומית, ולשמור על – סליחה על הביטוי – על החינוך שהמכשיר הזה חייב לתת לאוכלוסייה, אי אפשר לעשות את זה במאה מיליון שקל.

מוסקו אלקלעי: נקודה.

דורון אבני: אני רק רוצה לחדד.

דורון אבני: יו"ר המועצה, דיבר על התפיסה שלנו כערוץ broadcast ערוץ ספורט, אז חשוב שזו לא תפיסה שלנו, אלא של המחוקק.

דורון אבני: כנסת ישראל תיארה את אותם נדבכים שעליהם מושתת ערוץ 10; אותם נדבכים עבור סוגה עילית שזה קבוע בחוק הרשות השנייה.

דורון אבני: הם אמרו הפקה מקומית שזה גם קבוע בחוק הרשות השניה; הם אמרו נאותות הפקה שגם זה קבוע בחוק הרשות השניה, והיוצרים יושבים פה; הם אמרו פלורליזם והם אמרו חדשות מושקעות וחברת חדשות מושקעת.

דורון אבני: כל הדברים האלה הם לא דברים שאנחנו המצאנו, אלא דברים שאנחנו באנו להגשים.

דורון אבני: אם מסתכלים רואים שערוץ 2 מגשים את זה וגם ערוץ 10 במתכונת שלו היום, בהחלט בהתחלה של להגשים את הדברים האלה; מפני שהוא משקיע כמה שהוא משקיע, מפני שהוא רואה את עצמו כמתחרה שנמצא על כל מגרש משחקים של ערוץ 2.

שלום שמחון: אתם לא התכוונתם להיות איתו באותו מגרש?

דורון אבני: בוודאי שהתכוונו.

דורון אבני: אני מכוון בדיוק לכך שאנחנו התכוונו שהוא יוכל לשחק באותו מגרש משחקים מהבחינה, שהוא ישחק במגרש המשחקים של הגדולים, ולא רצינו שהוא ישחק באותו מגרש משחקים במובן הזה שרצינו שיהיה מבודד מערוץ 2; שהוא לא יהיה מודל דומה לזה של ערוץ 2, וגם כאן אנחנו בהחלט רואים ניצנים בערוץ 10 לבידוד עצמי.

שלום שמחון: מה פירוש מבודד?

דורון אבני: מבודד פירושו שהוא פונה לקהלים נוספים, וכך מגדיל את שוק הפרסום, ואינו נוגס בשוק הפרסום של ערוץ 2.

דורון אבני: אלה היו התכניות הכלכליות שהושגו בפני מועצת הרשות השנייה, לפי זה היא בנתה את המכרז; היום באמת רואים שערוץ 10 בדברים רבים מנסה לבודד את עצמו.

שלום שמחון: לפי מה שאתה אומר, התכוונתם שהוא ישדר לאוכלוסיות אחרות, ובעצם שם הוא יגדיל את הנתח, ועל פי מה שאתה אומר, מה שקרה זה שערוץ 10 הוא כמו ערוץ 2.

דורון אבני: זה לא מה שאמרתי.

דורון אבני: אמרתי שמועצת הרשות השנייה חושבת שערוץ 10 לא הגיע לאותו מקום שבו היא ציפתה לראות אותו בסוף הדרך; אבל גם אמרתי שמועצת הרשות השנייה בהחלט רואה, גם כשעושים פילוחים של ה- People-Meter – מדדי הרייטינג – לאיזה אוכלוסיות ערוץ 10 פונה, היא בהחלט רואה שיש מגמה של בידוד.

דורון אבני: המגמה הזאת עדיין לא מספקת, וזה חלק מהסיבה שאנחנו נמצאים במקום שאנחנו נמצאים; זו ודאי לא הסיבה העיקרית והמרכזית.

דורון אבני: שאל אדוני, אם אנחנו כרגולטור קפאנו על שמרנו.

דורון אבני: ממש לא.

דורון אבני: לא אנחנו ולא הכנסת.

דורון אבני: צריך להסתכל מה הכנסת עשתה ומה מועצת הרשות השנייה עשתה; מועצת הרשות השנייה הפחיתה מהמחויבויות של הערוץ, כפי שהם הוצגו במכרז, מעל 150 מיליון שקל על פני תקופה של שלוש שנים; זה לא מעט כסף.

קריאות: - - -

דורון אבני: אם מדברים על הסכום הכולל, זו הפחתה ממיליארד מאה חמישים מיליון שקל למיליארד תשעים ושישה מיליון שקל.

שלום שמחון: הפחתתם 54 מיליארד שקל.

דורון אבני: כנסת ישראל הפחיתה לערוץ כ-100 מיליון שקל בכך שהיא פטרה אותו מכל מחוייבות בשנת הזיכיון הראשונה שלו, אני לא זוכר כאלה תקדימים לכאלה הקלות שנותנת כנסת ישראל בזמן שהערוץ המתחרה כן עומד במחויבויות שלו.

שלום שמחון: אתה יכול להגיד מה הן ההקלות שניתנו לערוצים האחרים?

דורון אבני: הערוצים האחרים - אנחנו מדברים על ערוץ 2.

דורון אבני: ערוץ 2, לאורך התקופה, קיבל הקלות שלא מתקרבות להיקפים האלה.

נמרוד נוביק: סליחה?

נמרוד נוביק: סליחה?

דורון אבני: ערוץ 2 לא קיבל הקלות שמתקרבות ל- 150 מיליון שקל.

דורון אבני: אלו העובדות.

קריאה: זו פשוט לא אמת.

דורון אבני: בתקופת הזיכיון הקרובה ערוץ 2 כן יקבל הקלות בסכומים משמעותיים – אנחנו מדברים על הארכת הזיכיון – אז קודם כל ערוץ 2 קיבל אופציה להארכת זיכיון; אני מזכיר לאדוני: זה היה קשור---

שלום שמחון: עד סוף 2005.

דורון אבני: כן, זה היה באותו טווח חקיקה, תיקון 18 לחוק שאיפשר את הארכת הזיכיון – הוא זה שפטר את ערוץ 10 מהמחויבויות בתנאי שערוץ 10 יעמוד בכל התנאים שנקבעו לו לשנת הזיכיון השנייה, היא השנה שאנחנו עומדים בה כיום.

דורון אבני: מעבר לזה, הקלנו במחויבויות לסוגה עילית; הקלנו בכתבי התחייבות – הפחתה של כ-80 מיליון שקל כתבי התחייבות, זו התחייבות של בעלי המניות להשקיע בערוץ; כל הדברים האלה הם דברים משמעותיים.

דורון אבני: עכשיו אנחנו אומרים את הדבר הבא – וזה בעצם תמצית דבריו של יו"ר המועצה, ועיקר העמדה של הרשות השנייה – היום להגיד: "המצב קשה מאוד", ואנחנו מודעים לזה שהמצב קשה מאוד; יבואו ויגידו לחתוך את כל המחויבויות, פטורים לשנה וחצי, להפחית כמעט לחמישית את המחויבות של הערוץ וההוצאה – אנחנו מגיעים למאה מיליון; ערוץ כזה הוא לא ערוץ שיכול לשחק במגרש של הגדולים, שאנחנו יכולים לראות אותו כערוץ broadcast.

1028: אתה ממליץ לסגור אותו.

דורון אבני: לא, לא.

דורון אבני: אני ממליץ לכנסת---

1028: אתה מצד אחד אומר שאתה לא רוצה שום דבר, מצד שני אתה אומר לא לסגור אותו

דורון אבני: אני אגיד לך מה אני ממליץ לכנסת ולוועדה הזאת להסתכל בעיניים נכוחות על מה שהיא מחליטה ובאופן אמיץ כמו שהמועצה אומרת, והמועצה אומרת כך---

1028: ומה אתה ממליץ?

1028: מה אתה ממליץ?

דורון אבני: אם הכנסת תבוא למועצה ותגיד לה: "אנחנו מוכנים עכשיו שערוץ 10 לא יהיה ערוץ broadcast; וזו ההחלטה האמיצה שצריכה להתקבל פה - -

גלעד ארדן: באופן זמני.

יחיאל חזן: השאלה כמה זמני.

דורון אבני: זמני, אני עוד לא יודע.

דורון אבני: מה שזמני במדינת ישראל, הוא בינתיים בדרך-כלל קבוע.

דורון אבני: אם הכנסת תגיע עם ההצעה הזו, המועצה תיקח את המטלה הזו ותעשה כמיטב יכולתה, ויהיה אפשר להפוך אותו לערוץ שהוא לא ערוץ broadcast – טוב.

1028: אני לא מבין מה שהם אומרים שניהם.

1028: משהו פה לא ברור.

שלום שמחון: שימות, אבל לאט.

דורון אבני: אם הערוץ הרוסי כערוץ נישה מתחרה בערוץ 2 – הם אומרים "החולה קיים"---

קריאה: איזה נישה זה?

שלום שמחון: בבקשה, ערוץ 10.

מודי פרידמן: אין ספק שאנחנו נמצאים פה עקב משבר קשה שבו אנחנו נמצאים.

מודי פרידמן: עד לפני מספר ימים היינו בהליך של הקפאת פעילות, והגעה למודל של הקפאת הליכים; מאותו שלב שהיינו בהליך הזה נקראנו על-ידי המפרסמים והפרסומאים לפגישות חירום, והם קראו לנו בכל דרך: "חבר'ה, אל תעשו את השטות הזו, אתם הולכים פשוט לסגור את השוק".

מודי פרידמן: אז אל"ף, היינו בהחלט נרגשים מהפעילות הזאת, זו יוזמה שהפתיעה אותנו, ולא ציפינו שתבוא בכזו כמות; אבל אין ספק ששוק הפרסום שלשמו ערוץ 10 קם – כדי לתת תחרות לשוק הפרסום – בחרדה גדולה מאוד מה יקרה אם הערוץ הזה ייסגר; ובל נשכח שזו הסיבה האמיתית לקיומו של הערוץ – כדי לפתוח את שוק הפרסום לתחרות, ולא להשאיר את השוק הזה לערוץ 2, שלצורך העניין הוא מונופול.

מודי פרידמן: בואו נבין את זה.

4402: סליחה, אתם פתחתם את הערוץ בשביל ששוק הפרסום --- זאת אומרת, זאת הייתה המטרה?

נמרוד נוביק: אנחנו פתחנו מסיבות שלנו.

נמרוד נוביק: המדינה, אתה, הקמת אותו לצורך זה.

אבשלום וילן: בשנת 1999-2000 בוועדת הכספים, הציג אוצר מדינת ישראל תחזית שעל-פיה שוק הפרסום יגדל, ולכן יש מקום, והיו תחזיות מאוד מאוד אופטימיות, שאני לא יודע על מה הן הסתמכו---

4402: כל מה שאתה רוצה לומר הוא שתפסו פריירים שיאמינו לזה.

אבשלום וילן: לא.

אבשלום וילן: אני חושב שהייתה הערכה שגויה של האוצר, שיכנעו את ועדת הכספים.

מודי פרידמן: לצורך העניין, אכן היינו פה לפני חצי שנה.

מודי פרידמן: אכן ניתנו לנו הקלות.

מודי פרידמן: כדי לעשות סדר בהקלות: ניתנה לנו הנחה של 50 מיליון שקל על התחייבות של מיליארד ומאה מיליון שקל, אז בואו נבין את הקורלציה הזו.

מודי פרידמן: אני לא חושב שהמודל שהיינו בו כשקיבלנו את ההקלות האלה וחשבנו ורצינו להאמין שהשוק יוכל לשאת את זה, ונוכל להביא לתכנית העסקית הזאת משקיעים ובנקים – בזה כשלנו.

מודי פרידמן: אף משקיע ואף בנק לא מוכנים להיכנס להתחייבות שכזו לאורך שנים.

מודי פרידמן: כשאין קורלציה בין ההכנסות להוצאות, אין שום קשר; הקשר היחיד---

אילן ליבוביץ: כשישבתם פה לפני חצי שנה לא ידעתם את זה?

אילן ליבוביץ: הרי עשו פה עסקת חבילה; אני לא הייתי בוועדה, אבל הייתה פה עסקת חבילה לפני חצי שנה, קיבלתם הנחות, ויתרו לכם על המחויבויות בשנה הראשונה, החזירו את ההתחייבויות למחויבויות של המכרז המקורי – לא מה שהתחייבתם אתם על המכרז, אלא מה שדרשו מכם, כי אתם התחייבתם ליותר, ובתמורה התחלתם לעמוד בזה במשך שנה.

אילן ליבוביץ: הלכתם לבדוק את זה?

אילן ליבוביץ: או שאתם מסוגלים לעמוד בזה?

מודי פרידמן: אל"ף, חשבנו שנוכל לעמוד בזה; לא הערכנו ששוק הפרסום ומצב המדינה יהיה כזה, לא הערכנו שהמערכת הבנקאית תברח מאיתנו; ככל שהערוץ נהיה יותר רציני כך התרחק ממנו כל מודל המשקיעים.

מודי פרידמן: שום משקיע אחר לא הסכים להיכנס לערוץ הזה בתכנית הזו.

מודי פרידמן: מה לעשות?

מודי פרידמן: זו המציאות.

מודי פרידמן: אתה צודק, טעינו.

נמרוד נוביק: ברשותך, מאחר שאצלנו ההנהלה והבעלים הם יחידה אחת, אני מבקש לומר שתיים-שלוש מילים על הדומינו שנפל עלינו ואיך אפשר להרים אותו.

נמרוד נוביק: תנאי המכרז, ותקן אותי מר אלקלעי, נכתבו לפני למעלה משלוש שנים; ביקשת שמישהו יקום, אני מבקש לדעת מי צפה שהקריסה במשק הישראלי בכלל ובשוק הפרסום בפרט, יגיע לממדים שבהם אנחנו נמצאים היום, כאשר נכתבו תנאי הסף של המכרז; מי שצפה את זה שיקום.

חיים זמל: קמתי.

קריאות: - - -

נמרוד נוביק: חברים יקרים, מי שצפה את האינתיפאדה---

אבשלום וילן: אז אולי תסבירו לנו למה רק חברת "מרחב" משקיעה ו- 49% לא הביאו כסף.

מוסקו אלקלעי: זו השאלה, סוף סוף.

דוד טל: בינתיים השותפים לא משלמים ובאים עכשיו לדרוש מהציבור שישלם.

נמרוד נוביק: אני לא מבקש מהציבור אגורה, בינתיים אנחנו הוצאנו הכל מכיסנו.

דוד טל: אתם כן, אבל השותפים שלך?

נמרוד נוביק: גם היום אני לא מבקש סובסידיה.

אילן ליבוביץ: אתה מבקש הקלות שהמשמעות שלהן זה עוד פעם---

קריאה: כבר קיבלת מאיתנו הקלות.

קריאה: תרשו לי להגיד שאתה חייב לשוק המפיקים 25 מיליון דולר.

נמרוד נוביק: אני לא חושב שיש רבים במדינת ישראל, בואו ננסח את זה כך, שצפו את האינתיפאדה, שצפו את התמוטטות ההייטק ושצפו את התמוטטות המשק העולמי, וצפו את השלכותיו על המשק הישראלי, וצפו את השלכותיו על משק הפרסום.

נמרוד נוביק: אז גם מי שחשב שאולי המצב לא יגיע לאן שצפתה מועצת הרשות השנייה, אני לא חושב שמישהו צפה שהיא תגיע למעמקים שאליהן היא הגיעה.

נמרוד נוביק: זאת אומרת, ששוק הפרסום, לא רק לא יגדל – וכולנו הנחנו שיגדל במשהו – אלא יקרוס ויצטמצם.

נמרוד נוביק: אז אם כל הכבוד לכל מי שטוען שצפה את זה נדמה לי שזו חכמה בדיעבד, ולא חכמה מראש.

נמרוד נוביק: כשאנחנו עלינו לאוויר מועצת הרשות השנייה, ההקלה הראשונה שהיא נתנה לנו, ההקלה החשובה הראשונה שמר אלקלעי התייחס אליה – תסלחו לי על הביטוי, ואני פרובוקטיבי כי אני רוצה להמחיש נקודה – אפשרו לנו להזדווג עם גוויה.

נמרוד נוביק: אפשרו לנו מיזוג עם שידורי "עדן", שבאותו שלב כבר לא הייתה מוכנה להשקיע משאבים בקיומו של הערוץ; כלומר, אם מועצת הרשות השנייה הייתה אמורה להעמיד לרשותנו שותף לחצי שבוע – אנחנו היינו אמורים לשדר חצי שבוע והיינו אמורים לקבל שותף ששם על כתפיו את מחצית השבוע השני – מועצת הרשות השנייה לא העמידה לרשותנו שותף שיוכל לשאת את מחצית השבוע השני, אבל כדי לשדר שבוע מלא, נתנה לנו את ההקלה להתמזג איתו.

נמרוד נוביק: עשינו את זה והתמזגנו איתו; ולשאלתך, עוד גורם שכבר מראש מצבו הפיננסי לא איפשר לו להתמודד עם מצב השוק באותה נקודת זמן היה השותף שהעמידה לרשותנו מועצת הרשות השנייה.

קריאות: - - -

אבשלום וילן: אתה הרי לא בצד הזה של השולחן; אתה משקיע רציני, תציג באמת את הנתונים; שילמת חוזי עתק לכוכבים, היו החלטות מאוד גדולות, הכריחו אותך, ביקשו ממך – הסתבכת כי לא צפית.

אבשלום וילן: נוציא לך פה פרוטוקולים של דיונים שהיו אנשים שאמרו---

נמרוד נוביק: במקרה לחלוטין אתה מביא אותי בדיוק לנקודה השלישית לגבי עלות הטלנטים במצב השוק כשעלינו לאוויר; כשמועצת הרשות השנייה כתבה את המכתב, החוק אמר שבתקופת עלייתנו לאוויר התקרב ערוץ 2 לתום תקופת הזיכיון שלו ויעמוד בפני מכרז; ערוץ שעומד בפני מכרז לא יכול לחתום עם דודו טופז או עם אילנה דיין או עם כל כוכב אחר חוזים ארוכי טווח, ואז הינוקא שנכנס עם אחוזים בודדים של השוק – כשהוא צריך להתמודד עם מונופול שבע של שמונה שנים – יש לו צ'אנס; אם המונופול לא יכול לתת חוזים ארוכי טווח, יבוא הינוקא לנסות להתמודד בשוק.

נמרוד נוביק: באו הגורמים הרגולטורים והעניקו למונופול עוד שנתיים.

אילן ליבוביץ: זה היה אבל במסגרת עסקת חבילה איתכם.

נמרוד נוביק: עוד שנתיים שיצרו שלוש וחצי שנים מיום עלייתנו לאוויר – השוק סגור.

קריאות: - - -

נמרוד נוביק: ואז נאלצנו לשלם לכוכב הכי יקר שלנו סכום דומה למה שמקבל דני רופ בערוץ השני; ונאלצנו לרכוש סדרת תכניות הכי יקרה שלנו במחיר דומה למה שהערוץ השני משלם לדודו טופז.

נמרוד נוביק: כלומר, לא המצאנו את המחירים האלה, אלא נכנסנו לשוק שנסגר בפנינו בגלל הארכת הזיכיון, ועינינו אינה צרה באיש – רק שלא יבואו אלינו בטענות שאנחנו נאלצים להתמודד בשוק ששונה לטובת מישהו אחר.

נמרוד נוביק: עיני אינה צרה, אבל לפחות שלא יזרקו לי את השולחן: מה אתה משלם כשסגרנו לך את השוק, ויצרנו לך מצב שאתה חייב לשלם.

נמרוד נוביק: אז שני אחוז מהטלנטים שלנו הם יקרים ו- 98% לא, ומקבלים משכורות סבירות לסביבה העסקית שבה הם חיים.

שלום שמחון: מר נוביק, מה התכניות לעתיד?

נמרוד נוביק: רק עוד שני משפטים, ברשותך, אדוני.

נמרוד נוביק: הזמנתם אותנו ואני כל כך מעריך שלקחת אחריות.

שלום שמחון: הזמנו אתכם בשביל העתיד, לא בשביל ההיסטוריה.

נמרוד נוביק: יפה, אבל שמעתי היום הרבה טענות על ההיסטוריה שכאילו מטילות צל על מה שעשינו עד כה.

נמרוד נוביק: בגלל מצב השוק ובגלל מצב הבנקאות הישראלית, ללא שום קשר לשוק התקשורת או לחלקו, אבל לא בקשר לערוץ, שותפינו לערוץ החליטו שהם לא תורמים בשלב זה משאבים לערוץ; הבנק, להערכתי מסיבות של השוק הכולל ולאו דווקא הערוץ, אמר: "רבותיי, עד שאתם לא מביאים שינוי אסטרטגי אני לא מעריך שיש לזה סיכוי".

נמרוד נוביק: ניהלנו משא ומתן עם שש קבוצות בינלאומיות, כולן מהברנז'ה, כולן מבינות טלוויזיה, כולן עם כתפיים ענקיות בתחום הזה – חלקן עם מוטיבציה ציונית ולכן רצו להיכנס לישראל לטלוויזיה – ואחת אחרי השנייה אמרו לנו את אותו דבר.

נמרוד נוביק: רבותיי, המספרים לא עושים שכל; לא ניתן בשוק שהצטמצם ובניסיון שלכם לקחת נתח ממנו לעמוד בעלויות רגולציה כאלה ולצפות שתוך שנה-שנתיים-שלוש אפשר יהיה לראות התאזנות; כלומר, מוכנים לבטן של הפסד בשנה הראשונה-השנייה אבל צריך לראות אופק ששם זה משתנה.

נמרוד נוביק: יוסי מימן אחרי 300 מיליון שקל לבד מכיסו, או חברת "מרחב", ברגע שהאחרון, הקבוצה השישית אמרה "בתנאים האלה, לא" – יוסי מימן אמר: "אז אני עכשיו צריך שינוי אסטרטגי"; אם הדומינו אומר שכל הזמן הרגולציה היא כזאת – שותף אסטרטגי לא יבוא; כל עוד שותף אסטרטגי לא יבוא, הבנק לא ישתתף איתנו בעלות.

נמרוד נוביק: המשמעות היא שללא שינוי רגולטורי אין שותף, אין בנק, ואנחנו אמורים להמשיך לממן בקצב שמימנו עד עכשיו.

נמרוד נוביק: בשנה הראשונה שכולם טוענים שקיבלנו הנחות מפליגות – ועוד ראיתי בעיתון שבכלל קיבלנו 100 מיליון שקל, קיבלנו לכיס, לקחנו הבייתה – בשנה הזו הפסדנו 210 מיליון שקל; בשנה הראשונה שעליה קיבלנו את ההקלות המפליגות.

נמרוד נוביק: אפשר לבוא אלינו בטענות שלא צפינו את השוק, אפשר לבוא אלינו בטענות שלא היינו מספיק אגרסיביים, אפשר לבוא אלינו בטענות מפה ועד להודעה חדשה.

נמרוד נוביק: ועכשיו אני מסכם.

שלום שמחון: לא, אתה לא מסכם, אתה מציג בפנינו מה אתם רוצים.

קריאה: עוד לא הצגתם מה שאתה רוצה.

יחיאל חזן: כמה עסקים עשית בחיים שלך?

גלעד ארדן: עכשיו יצא המרצע מן השק.

גלעד ארדן: עד עכשיו לא הבנתי מה אתה כועס עליהם כל כך, חבר הכנסת וילן.

גלעד ארדן: הוא טוען שהם הקימו את "ישראל אחרת", יוסי מימן לקח להם את המנדט השביעי.

אבשלום וילן: 6,000 קולות, זה הסיפור.

יחיאל חזן: אבו וילן, יכול להיות שלא תוכל להשתתף בדיון הזה.

נמרוד נוביק: כאנשי עסקים אני רוצה לומר את השורה התחתונה שלנו: יש הרבה מאוד חברות בישראל שמתנהלות מתוך הגינות ועמידה במילה.

נמרוד נוביק: כשאנחנו קרסנו בפעם הראשונה הזמנו את המפיקים והיוצרים, ואמרנו להם: "רבותיי, אנחנו יכולים לסגור וללכת הבייתה, אבל זו לא שיטתנו; אנחנו נשלם לכל אחד שאנחנו חייבים לו", וישבנו מול כל אחד מהם ופרסנו את זה לארבעה תשלומים, ועשינו מה שלא כל כך מקובל במשק הישראלי – שולם עד התשלום האחרון.

נמרוד נוביק: אנחנו אמרנו לשותפים העסקיים שלנו, אלה שאנחנו רוצים להכניס לערוץ – ומי שמבין משהו בעסקים, ובחדר הזה יש הרבה מאוד אנשים, גם סביב השולחן הזה – שאנחנו לא מבקשים להציל את 300 מיליון השקלים שהפסדנו.

נמרוד נוביק: אם אנחנו ממשיכים או מפסיקים היום, מבחינתנו לגבי 300 מיליון השקלים שהפסדנו התשובה היא אחת, כי אנחנו הודענו לכל שותף אפשרי שאנחנו רואים בנתח הזה חוב בעדיפות זניחה.

נמרוד נוביק: הנכונות שלנו להמשיך נגזרת גם מזה שאנחנו מאמינים שבשוק הטלוויזיה הישראלי יש מקום לתחרות, יש מקום לשני ערוצים גם אם המשק נקלע לתקופה שבה במספרים המקוריים---

שלום שמחון: בכל זאת, מה אתם מבקשים, מר נוביק?

נמרוד נוביק: אני מגיע, זה לא קורה.

נמרוד נוביק: וגם מתוך אחריות ל- 1,500 משפחות שבמישרין ובעקיפין מתפרנסות מהערוץ; אז יש פה המחויבות הציבורית והמחויבות האישית לכל אחד, ויש פה גם עניין שאנחנו נקלענו לתחום – אנחנו מתחילים להאמין לאנשי הערוץ השני – שהוא מרתק ואנחנו באמת רוצים לעסוק בו.

נמרוד נוביק: לגבי הדברים הספציפיים שאנחנו מבקשים---

שלום שמחון: אני מתמצת את מה שאתה אמרת: 1) אמרת שאתם מתכוונים להמשיך; 2) ההתייחסות שלכם אל העתיד לא קשורה להפסד עד עכשיו; 3) יש לכם שותפים אפשריים, אבל הם מותנים בהקלות שהוועדה והממשלה ייתנו אותן; את זה אני מבין שאמרת באופן ברור מאוד.

קריאה: חד-משמעית.

שלום שמחון: 4).

שלום שמחון: יש לכם גם רשימת דרישות, אז בואו נשמע את רשימת הדרישות.

מוסקו אלקלעי: זה יהיה מעניין כי אנחנו שואלים כבר שבוע ימים ולא מקבלים אף תשובה.

נמרוד נוביק: אני חייב תשובה לזה.

נמרוד נוביק: אנחנו היינו ב"מוד" של הקפאת תהליכים, זה לא היה תרגיל.

נמרוד נוביק: מאתמול בבוקר אנחנו יודעים שיש לנו סיכוי.

מודי פרידמן: מוסקו, אני חושב שתבין.

מודי פרידמן: אין לנו פה נוסחה, לא באנו לוועדה עם נוסחה.

שלום שמחון: אני לא מציע שזה יהיה דו-שיח ביניכם.

שלום שמחון: אני מבקש לדעת מה התכניות שלכם להצלת ערוץ 10, ובמה אתם מבקשים את עזרת הוועדה והממשלה.

שלום שמחון: זאת השאלה – שאלה מאוד פשוטה.

שלום שמחון: אמר נציג בעלי המניות, שיש לכם שותפים שירצו להיכנס בתנאי שיהיו הקלות נוספות.

שלום שמחון: עכשיו צריך לבחון אילו הקלות אתם מבקשים, והאם יש עניין למחוקק ולממשלה לתת את ההקלות האלה.

שלום שמחון: שתיים, האם זה יהיה מותנה בכניסת השותף?

שלום שמחון: כי הרי לא תקבלו שוב הקלות אם לא תכניסו שותף, ברור לחלוטין שהדבר הזה צריך להיות תואם זה את זה.

שלום שמחון: לכן כרגע אני רוצה לדעת מה אתם מבקשים.

מודי פרידמן: אנחנו מבקשים לגבש מודל שיאפשר לערוץ לשרוד בתקופת החדירה; המודל הזה חייב להיות קשור למודל ההכנסות שאנחנו צופים שנייצר; זה לא מודל תאורטי, אלא מודל שאנחנו הולכים לחוש אותו.

מודי פרידמן: במודל הזה אנחנו מתחייבים למאה אחוז מההכנסות להשקעה.

מודי פרידמן: מאה אחוז ממה שנקבל אנחנו נשקיע – אין מודל אחר שאנחנו מסוגלים היום להתחייב או לייצר אפשרות שמשקיע או בנק יצטרפו לעסק הזה.

4402: לכמה זמן?

שלום שמחון: לאיזו תקופה אתם מבקשים והאם דיברתם עם הגורמים הנוספים, כמו היוצרים, המפרסמים?

שלום שמחון: אני לא רוצה שתתחייבו, אבל רק תאירו את עינינו.

מודי פרידמן: אנחנו בדיבור עם כל הגורמים; בשלושת הימים האחרונים עצרנו לחלוטין תהליך עצוב מאוד.

מודי פרידמן: אנחנו מקווים לעצור אותו ולשנות כיוון.

מודי פרידמן: כדי לעשות את זה אנחנו חייבים לקבל, להערכתנו, לפחות 18 חודשים שבהם נעמוד במאה אחוז מההכנסות שלנו להוצאה כדי שנוכל לייצר משקיע ובנק, ברור שלא נעשה את זה אם לא נראה את התמונה הכוללת.

מודי פרידמן: אני רוצה שנבין שוב, השאלה עכשיו היא לא השאלה מה נעשה בעבר או מה נכתב בעבר; השאלה האמיתית היא האם הערוץ הזה נסגר היום.

מודי פרידמן: אפשר להוציא ספרי היסטוריה שנאמר בהם ונכתב, וגם אנחנו אמרנו לפני חצי שנה, וגם אתה תגיד שהייתה אמירה של עסקת חבילה – כל זה יכול להיות באופן תאורטי נכון.

מודי פרידמן: השאלה שצריך להתמודד איתה היום במציאות הזאת, שערוץ שהגיע ל- 25 אחוז בצפייה---

שלום שמחון: מר פרידמן, אני שואל שתי שאלות: אחת, אתה מבקש שנה וחצי; ואתה מבקש את ההקלות הקודמות או שאתה מבקש שינויים---

4402: לא, הוא מבקש מאה אחוז מאז שהוא נכנס עד שהוא יוצא.

4402: השאלה מה קורה אחרי 18 חודשים.

אבשלום וילן: אבל הוא גרעוני.

אבשלום וילן: אני אומר: מההכנסות אני אשקיע בתוכניות, אבל הוא בגירעון.

מודי פרידמן: אנחנו מצפים אחרי השנה וחצי---

שלום שמחון: שאל מנכ"ל משרד ראש הממשלה – ואם הוא הגיע לכאן כנראה שהנושא חשוב – זה דבר שלא נהוג בכל בוקר.

שלום שמחון: הוא שאל: "מה הן הערבויות לעוד שנה וחצי?

שלום שמחון: נניח קיבלת שנה וחצי, מה קורה בעוד שנה וחצי?

4402: לא רוצה ערבויות; מה יהיה?

מודי פרידמן: אני לא מבין את השאלה.

שלום שמחון: מה יקרה בעוד שנה וחצי אם נניח המהלך לא יצליח?

שלום שמחון: תבוא לכאן שוב?

אבשלום וילן: תהיה מפת דרכים, יהיה שלום, מזרח תיכון חדש.

מודי פרידמן: חבר'ה, אפשר להיות ציניים, אפשר להגיד---

אבשלום וילן: לא ציניים.

מודי פרידמן: אני מגיב---

קריאות: אל תגיב, הם במיעוט.

מודי פרידמן: אני רוצה שנבין, בעוד שנה וחצי אנחנו נתייצב – אחרי שנייצר לעצמנו יכולת כלכלית אמיתית – להתחייבות שתואמת את התחייבויות הערוצים המקבילים בשוק; זה מה שנעשה.

מודי פרידמן: אני רוצה שנבין: המציאות שלנו היום היא מול ערוץ 2 שהוא ערוץ מצליח שמחזיק נתח מדהים; התמודדות בשוק הזה וגם במציאות כלכלית קשה מצריכה יציאה מהניירות שכתבנו.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: אני מבקש לשמוע את נציג המפרסמים.

תלמה בירו: אני מנכ"ל איגוד המפרסמים, וכשאני אומרת "איגוד המפרסמים", אני מדברת על כ- 240-250 חברות מפרסמות במשק – מהגדולות והמובילות שבהן ועד לבינוניות וקטנות יותר.

תלמה בירו: איגוד המפרסמים, בדיונים בהולים שערך בין חבריו ב- 48 השעות האחרונות, מביע תמיכה ללא עוררין בערוץ 10.

תלמה בירו: יש לנו הערכה גדולה ורבה וארוכת שנים לערוץ 2 ולעומדים בראשו; אנחנו מביעים את ההערכה הזאת בכל הזדמנות ועל כל במה, אבל רק ברגע שערוץ 10 עלה לאוויר התחילו המפרסמים להרגיש שאכן המונופול נותץ והתחילה התחרות; והתחרות הזאת היא לרווחתה של הכלכלה, והתחרות הזאת היא הסיכוי העיקרי שלנו היום לצמיחה.

תלמה בירו: כבר היום אנחנו יכולים לומר שמאז שערוץ 10 עלה לאוויר חסכו המפרסמים עשרות מיליוני שקלים בתקופה הקצרה של החודשים האחרונים, שנבעו לא רק מהוזלת המחירים בערוץ 10, אלא גם מהטבות והנחות שקיבלו המפרסמים בערוץ 2 ובערוצי מדיות אחרות.

תלמה בירו: אנחנו עומדים מאחורי המודל שהציג ערוץ 10, כולנו, כל אותן 250 חברות עומדות מאחוריהם, ובימים הקרובים נירתם לטובת הערוץ וייערך גיוס מסיבי של המפרסמים – כמעט כולם, אבל כמובן המובילים שבהם – ונראה לערוץ 10 שנערכה בדיקה מקיפה של תמהיל המדיה ושהמפרסמים החליטו להקצות סכומים נכבדים למשאבים נכבדים לערוץ 10.

אבשלום וילן: באיזה סדרי גודל בערך, שנדע.

רוני ארן: זה הסדר כובל.

רוני ארן: את פה עומדת ומדברת על מעבר על החוק.

תלמה בירו: לא, ממש לא.

רוני ארן: זה פשוט הסדר כובל.

תלמה בירו: אנחנו פונים לרגולטור ומבקשים ממנו להתגמש; רק אם הוא יתגמש וייעתר יהיה סיכוי שייכנס משקיע נוסף, ואנחנו פונים כמובן גם אל חברינו הפרסומאים; אם כולנו ניתן יד אנחנו מקווים מאוד שהוא לא יקרוס.

שלום שמחון: יאיר גלר, בבקשה.

שלום שמחון: אתה חושב כמוה או שאתה מציג ההיפך?

יאיר גלר: אנחנו רוצים להוסיף דבר אחד: הפרסום ירד, הפרסום התרסק וכו'.

יאיר גלר: אז אל"ף, העובדה היא נכונה, ואני חושב שהוועדה צריכה להסתכל צעד אחד קדימה.

יאיר גלר: ערוץ 10 נמצא בקריסה ובמשבר ובהליכים, ורגע רוצה לעצור.

יאיר גלר: אנחנו רואים, והזכיינים של ערוץ השני גם הם פרסמו עכשיו את תוצאותיהם בשנת 2002; אנחנו לא חושבים שמצבם יהיה יותר טוב בעתיד.

יאיר גלר: כפי שנראה המשק – לא יהיה יותר טוב בעתיד; ואם בהקלה של הרגולטור בשנה-שנה וחצי או בשנתיים הקרובות, אפשר לעזור גם לערוץ השני – זו שאיפת הלב של משרדי הפרסום.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: נציג היוצרים בבקשה.

אייל מלובן: ברשותך, רק במילה לגברת שמייצגת 250 תעשיינים – שיפסיקו לעשות את הפרסומות שלהם, של אגד ברומניה, ואוסם – עשר פרסומות בהונגריה, זה ייתן גם לנו עבודה לתעשייה פנימה; Fox עכשיו מצלם בארצות העולם.

יאיר גלר: זו תחרות של מחיר.

אייל מלובן: זה לא תחרות של מחיר! אנחנו הוכחנו את זה גם אצל השרה במשרד המסחר והתעשייה.

אייל מלובן: לגופו של עניין, אנחנו מתנגדים חד-משמעית לקיום הדיון הזה עד שחברת "ישראל 10" לא תשלם לעובדים לפני חג הפסח את משכורתם, לספקים החיצוניים קיים עכשיו חוב של 30 מיליון שקל.

אייל מלובן: לאחר שישלמו את החובות יש זכות לבקש הקלות בפני הבית הזה.

אייל מלובן: לא ייתכן – ואתה יודע את זה מהמגזרים החקלאיים שלך – שאנחנו ייצרנו, נתנו להם את הפירות; על זה הם שידרו את כל החודשים האלה, והעובדים שלנו לא מקבלים את המשכורות; לספקים, לחברות הפקה – 30 מיליון שקל עומדים כרגע בחוץ.

שלום שמחון: נניח אבל שהם שילמו, והכל בסדר.

אייל מלובן: אין נניח.

אייל מלובן: ה"נניח" הזה לא קיים, לצערי.

אייל מלובן: זה לא קיים כרגע, אין פה שום הבטחה מצדם---

קריאות: - - -

אייל מלובן: סליחה, לא, זה דבר שהוא מאוד אקוטי.

4402: אבל אנחנו נפנה אליהם תיכף ונבקש להסדיר את זה לפני החג, זה לא רלוונטי.

קריאה: לך להוצאה לפועל, אנחנו פה לא הוצאה לפועל.

אייל מלובן: זה חלק מהתנאי שצריך להיות להקלות.

אייל מלובן: אתה בא לבן אדם לתת לו הקלות---

4402: סליחה, אני לא אחראי על החוב שלו כלפיך, ולא---

אייל מלובן: אבל אתה רוצה לתת לו הקלות אחרות.

שלום שמחון: אייל, סליחה, עם כל הכבוד לך, אני שואל: ערוץ 10 ביקש מאיתנו לבצע שורה של הקלות שיאפשרו לערוץ הזה להמשיך להתקיים.

שלום שמחון: גם העניין של היוצרים הוא חלק מרכזי וחשוב, וכך אנחנו מתייחסים אליו – אני רוצה לשמוע את עמדתכם.

שלום שמחון: לגבי נושא השכר, ועדת הכלכלה והיו"ר שלה פונים לערוץ 10 להבין שאנחנו נמצאים לפני חג הפסח ואנחנו מבקשים שהם יסדירו את החוב אליכם כדי שגם אתם תוכלו לעשות את החג כמו כל עם ישראל.

שלום שמחון: עברנו את זה; בוא נעבור לעצם העניין כדי שזה יהיה קצר.

אייל מלובן: פורום יוצרים-מפיקים מכיר בחשיבות הקיום של "ישראל 10" כערוץ מסחרי נוסף שיהיה פה באוויר; אנחנו לא חס וחלילה חושבים שלא צריך להיות ערוץ.

אייל מלובן: כמובן שעד לפני זמן קצר היה רק ערוץ אחד, וזה טוב לנו שיש עוד ערוץ, אנחנו תומכים בדבר הזה שיהיה לו אפשרות להתבסס.

גלעד ארדן: בכמה זה מגדיל את מקומות העבודה בשוק שלכם?

אייל מלובן: בין 20 ל-25 אחוז.

גלעד ארדן: במספרים?

אייל מלובן: אני מעריך, שבאולפנים ובכל מה שיש מסביב זה הגדיל בעוד כ-300 מקומות עבודה מתוך שוק של כמה אלפי אנשים, אני אומר שזה הגדיל ב-25 אחוז.

אייל מלובן: פורום היוצרים והמפיקים לא יסכים בשום פנים ואופן לכל פגיעה ביצירה המקורית שנתונה גם כך חדשות לבקרים---

חיים מנור: סעיף 3, קרא את סעיף 3.

קריאה: סעיף 2.

אייל מלובן: אנחנו לא נסכים לכל פגיעה ביצירה המקורית שגם ככה נתונה חדשים לבקרים לקיצוצים; מה שקורה היום בפועל הוא שכל הבקשות לרגולציה, ובקשות---

4402: זו דמגוגיה קצת על חשבונכם.

אייל ארדן: לא קצת, סליחה.

חיים מנור: תקרא את 3.

אייל מלובן: לכן אנחנו מסכימים לקיים פגישות עם אנשי הערוץ על מנת לבחון את הדרכים שיאפשרו את המשך קיומו של הערוץ.

אייל מלובן: אנחנו לא באים ואומרים שאנחנו לא מוכנים, אבל נשמור על דבר אחד: כל פגיעה – קיצוצים לכאלה או קיצוצים אחרים – הפגיעה הראשונה שמבקשים זה לא לבטל את סדרת 24 שעכשיו הן קנו מארצות הברית, אלא את הסדרות והפקות שעושים פה מפיקים בארץ.

אייל מלובן: לכן אנחנו אומרים: נשמח לשבת איתם, נשמח לדבר ולעשות את כל הדברים שיש, אבל זו הפגיעה המשמעותית בנו, בפרנסתנו, באנשים האלה שאנחנו צריכים לפרנס.

4402: אני רוצה לשאול אותו עכשיו שאלה: נושא ההפקה ונאותות ההפקה זה חלק מהעניין, אי אפשר למסמס ולהגיד: הכל יסתדר ונראה; צריך להיות ברור: אם אתם לא מודיעים היום שאתם מוכנים לירידה משמעותית בהוצאות ההפקה – אז חבל על הדיבורים, בשביל מה להתחיל לדבר, ופה ושמאלה וימינה.

4402: אתם צריכים להחליט על זה; אם אתם לא מסכימים לירידה בהוצאות---

אייל מלובן: אביגדור, למה אנחנו?

אייל מלובן: למה שוב אתה פונה אלינו?

אייל מלובן: אנחנו כבר אמרנו שאנחנו מוכנים לשבת ולדון.

4402: צריך להבין - -

אייל מלובן: אין פה מה להבין, אנחנו מוכנים לשבת - -

4402: אני שואל את השאלה הבאה, תענה לי כן או לא: האם אתם מוכנים לירידה משמעותית בהוצאת ההפקה?

4402: נקודה.

אייל מלובן: אנחנו כבר ירדנו ירידה משמעותית.

אייל מלובן: עד כמה אתה רוצה שנרד?

חיים מנור: אנחנו מוכנים לשבת עם כל הגורמים.

שלום שמחון: אני מודיע לכם באחריות שאני אתחיל להוציא אנשים החוצה, ואני מעיר את זה פעם אחרונה.

שלום שמחון: מר גניגר, בבקשה.

עמי גניגר: קודם כל אני רוצה לאחל לך הצלחה בתפקיד; אתה נכנסת לנעליים גדולות, ואני מקווה שתצליח לפחות כמו קודמך.

קריאה: אין נעליים גדולות, יש רגליים גדולות.

שלום שמחון: כל אחד והנעליים שלו.

עמי גניגר: יש בחדר הזה הרבה אג'נדות, וכולן לגיטימיות.

עמי גניגר: יש לזכייני ערוץ 2 טענות לגיטימיות על הדרישות הרגולטוריות מהם; ואני אומר לך כמי שעומד בראש אחת החברות הכי גדולות בארץ של שיווק מדיה, שהדרישות הרגולטוריות שמושתות על ערוץ 2 ו- 10 הן לא ריאליות.

עמי גניגר: לא קצת, לא הרבה – רחוקות מהמציאות; לא צריך להתחשבן פה עם אף אחד---

שלום שמחון: יופי, הבנתי, צריך לתת לכולם.

עמי גניגר: לא אמרתי את זה.

עמי גניגר: אני לא אומר את זה, זה לא העסק שלי, אבל אנחנו מעירים; יש פה בהחלט אג'נדות לגיטימיות; אני לא רוצה להכריע בהן, זה לא התפקיד שלי.

עמי גניגר: דבר שני, אני אומר – כמי שעומד בראש משתי חברות ההפקה הגדולות בארץ שסגירתו של ערוץ 10 היא סוף הענף.

עמי גניגר: אפשר לחפש לזה צידוקים ולהאשים אותם ולבקר אותם – זה בכלל לא מעניין אותי.

עמי גניגר: אני אומר לכם שאם ערוץ 10 ייסגר זה סוף הענף.

עמי גניגר: דבר שלישי, אדוני היו"ר, אנחנו בעבר,

עמי גניגר: בכל מקום אפשרי, אמרנו שאם וכאשר ייווצרו הנסיבות שיצדיקו השקעה בערוץ מסחרי כלשהו, אולי דווקא ערוץ 2 – אנחנו נהיה מוכנים לזה.

עמי גניגר: אני הדוגמה – שבין היתר נמרוד מדבר עליה – אם הרגולציה תתוקן, תי"א הודיעה שהיא מוכנה להשקיע בערוץ הזה או באחר; בתנאים הנוכחיים אין הצדקה לעשות את זה.

עמי גניגר: לכן צריך לצאת מפה מסר אופטימי חד-משמעי שהרגולטור מתכוון לעשות משהו בדבר; אני לא חושב שהיום תפתרו את הבעיה, אבל אם זה לא ייצא מפה אז הערוץ הזה בתוך שבוע בהקפאת הליכים, ואני אומר לך כמשפטן – הערוץ הזה לא ייצא מהקפאת הליכים, אין סיכוי כזה.

עמי גניגר: אני יכול לנמק את זה, אבל אני אחסוך לך את זה; לכן צריך לצאת מפה מסר אופטימי שהרגולטור מתכוון לטפל בבעיות של הערוץ הזה, להתייחס גם לבעיות של ערוץ 2, אבל יחד עם זה, ברור שזה הצורך.

שלום שמחון: חברים, יש כאן סף לאיפוק שחברי הכנסת מגלים ומקשיבים, כי גם הם צריכים---

אחמד טיבי: דבר חסר תקדים, אגב.

שלום שמחון: אני מבקש מכם שני דברים קצרים לפני חברי הכנסת: עוזי פלד, מנכ"ל טלעד, ואחר כך אני ארצה לשמוע את משרד המשפטים ומשרד האוצר.

עוזי פלד: אני חושב שצריך לתת לכולם, אנחנו לא מונופול פה, ויעיד על זה דרור שטרום.

שלום שמחון: נעשה את זה לסירוגין.

עוזי פלד: אני אשתדל להיות קצר, ואני חושב שבין חברי הכנסת שאני רואה פה, יש כמה שיכולים להצדיק את הדיון הזה מפני שראינו את הנולד; כשאני אומר "ראינו את הנולד", מר נוביק, שאתה אומר שאף אחד לא חזה את הדברים האלו, אני אשלח לך מאמר שלי בספר השנה של העיתונאים משנת 1998.

נמרוד נוביק: אתה חזית את האינתיפאדה אז?

עוזי פלד: לא אמרתי אינתיפאדה, אמרתי---

נמרוד נוביק: את הקריסה של ההייטק?

שלום שמחון: מר נוביק, גם אותך אני יכול להוציא בסוף.

נמרוד נוביק: הוא פנה אליי, רציתי לוודא שאנחנו מדברים על אותו דבר.

עוזי פלד: אנחנו מדברים על אותו דבר, רק אתה לא עושה אותו הדבר.

עוזי פלד: אנחנו באנו לענף הזה כדי לעשות טלוויזיה מסחרית; ומה אפשר לעשות?

עוזי פלד: גם הצלחנו לעשות אותה; אבל בשנתיים הראשונות הפסדנו הרבה.

עוזי פלד: אנחנו שלושה זכיינים וכל זכיין הפסיד מיליון דולר לחודש בשנת 93'-94', ולא באנו לכנסת – ידענו על מה חתמנו, ידענו לאיזה מכרז הלכנו, והשתדלנו להתמודד עם מה שהיינו.

עוזי פלד: אני חושב שצריך להבין כמה דברים: אבי-אבות החטאים זה הרגולציה של ועדת יוסי פלד לפני שש שנים; ממשלת ישראל אישרה את דו"ח פלד בלי לבדוק את המשמעויות הכלכליות; גם אז מבחינת עוגת הפרסום, וגם היום עם עוגת הפרסום שקטנה, אי אפשר לממן שני ערוצי טלוויזיה עם הפנטזיות שהמחוקקים רצו.

עוזי פלד: אי אפשר עם סוגה עילית, אי אפשר עם דרמה ישראלית, אי אפשר עם כל הדברים בשני הערוצים.

עוזי פלד: בקושי יש מקום לערוץ אחד---

שלום שמחון: אז אתה אומר שאין מקום לערוץ 10.

עוזי פלד: לא אמרתי שאין מקום לערוץ 10, אמרתי שאין מקום לשני ערוצים; וצריך להבין את זה בצורה הברורה ביותר משום שאין מספיק כסף בעוגת הפרסום במדינת ישראל לממן את זה; עוגת הפרסום היא קטנה.

עוזי פלד: שליש מעוגת הפרסום בכל העולם המערבי הולך לטלוויזיה.

יורם בונן: זה פשוט לא נכון.

עוזי פלד: והשליש הזה הולך למימון ערוץ 2, וכאשר בא ערוץ 10 – כפי שאתם יודעים מהעיתונות בשבוע האחרון – כל זכייני ערוץ 2 הפסידו כבר ברבעון האחרון, ואנחנו בקצב של הפסד של 40 מיליון שקל לשנה.

עוזי פלד: פירושו של דבר שכל ענף הטלוויזיה המסחרית עומד להתמוטט; צריך לקחת את זה בחשבון דווקא פה, במקום הזה.

עוזי פלד: אני לא מדבר, אייל, על 300 אנשים, אני מדבר על 3,000 או 5,000 אנשים שמתפרנסים מענף הטלוויזיה במישרין ובעקיפין, והכל עומד לפני התמוטטות.

עוזי פלד: חשוב שנבין את זה.

עוזי פלד: כמה דברים פה רחוקים מלהיות ברורים: אנחנו יודעים בדיוק על מה התחייבנו בפני המחוקק, בפני הרשות השנייה, וחשוב לומר שזכייני ערוץ 2 עושים את זה בדיוק.

עוזי פלד: אני לא יודע איזה הקלות ערוץ 2 ביקש או קיבל; אני יודע שמדברים על כך שאנחנו נקבל הקלות והארכת הזיכיון בעוד שנתיים; ההקלות שמדברים עליהן יביאו עלינו 200 מיליון שקל הפסדים לשנתיים האלה; לכן פנינו בלית-בררה לבג"ץ, והנושא עומד בבג"ץ כרגע.

עוזי פלד: הדברים מסובכים מאוד, ולדעתי, חברי הוועדה צריכים לקחת בחשבון שזה לא עניין שינוי רגולציה – מבחינת גודל השוק פשוט אין אפשרות לעמוד במשימות שמטילים עלינו וחשוב שנבין את זה ונדע את זה לפני שכל הענף מתמוטט.

עוזי פלד: צריך להעריך מאוד את מר מימן ואת חבריו על מה שהם עשו: להשקיע 300 מיליון שקל – תרשו לי לומר – אני לא מכיר אנשים בעולם, לא רק בישראל, שהיו עושים את זה; אבל יש פה בעיה משום שמי שהשקיע זה אדם אחד, והחוק של הרשות השנייה אומר שצריכים להיות לפחות, בערוץ 2 – חמישה בעלי מניות; בערוץ 10 – נדמה לי, שלושה בעלי מניות; לא יכול להיות שהכל נופל על בעל מניות אחר משום שהמדינה מתכוונת לדבר אחר לגמרי, ויוצא מבחינת החוק דבר שונה.

עוזי פלד: הבקשה להקלות היא עם הערכה של 25% share, אני שומע את איגוד המפרסמים ואת איגוד הפרסומאים מדברים על העמלות שלהם שהולכות ונשחקות; אין מונופול, תרשו לי לומר, הוועדה הזאת בכנסת הזאת קבעה שלושה זכיינים, אין לזה אח ורע בעולם, זה כדי להגדיל את התחרות; והתחרות הזאת קיימת, היא קיימת כל רגע, אנחנו מתחרים על תוכניות; אנחנו מתחרים על הפרסום; אנחנו מתחרים על מחירים, והמחירים בנפילה, בקריסה מתמדת שלא מאפשרת אפילו לנו לעמוד במחויבויות שיש לנו, ואני פונה מעל הבמה הזאת גם למועצת הרשות וגם לוועדה: אין ברירה – צריך להקל קודם כל בכל התנאים, אחרת לא יהיה ענף טלוויזיה מסחרית בישראל.

4402: מר פלד, תשמע, ההחלטה של הרגולטור, של הממשלה היא האם אנחנו רוצים תחרות בין איכות לבין תחרות, זה בעצם ה-trade-off האמיתי; איך הקלות מהסוג שמבקש ערוץ 10 ובעקבותיו גם אתם תדרשו את מה שאתם תדרשו---

עוזי פלד: לא הרבה.

4402: ---ישפיעו על איכות השידור במדינת ישראל.

4402: אז יכול להיות שבשם התחרות אי אפשר לעשות הכל, ואם אנחנו בסוף מגיעים לתת-רמה בשם התחרות, אז לא עשינו כלום.

איתן כבל: בשם התחרות אנחנו בינתיים כמעט לא רואים---

אבשלום וילן: הגענו לאיטליה.

עוזי פלד: אתה צודק, ואני רוצה---

אבשלום וילן: טלוויזיה איטלקית?

אבשלום וילן: כדורגל איטלקי – אני מבין.

אבשלום וילן: טלוויזיה?

עוזי פלד: אני שמח על השאלה הזאת, אני אסביר משהו שאני חושב שרוב האנשים לא מבינים: כאשר אנחנו מדברים על תחרות – זה דבר יוצא מן הכלל.

עוזי פלד: יש שני יצרני כוסות כאלו – תהיה תחרות, והמחיר יירד; יש שני יצרנים של מיקרופונים – תהיה תחרות, והמחיר יירד; בענף שלנו, ענף הטלוויזיה, תחרות פירושה האמרה, העלאת מחירים.

רוחמה אברהם-בלילא: זה זמן שידור.

עוזי פלד: ההוצאה על תוכן עולה, ההוצאה על משחקי כדורגל עולה, ההוצאה על סרטי עלילה עולה, ההוצאה לטלנטים עולה; חשוב לי שתבינו---

שלום שמחון: חבר הכנסת חזן, אני לא שומע פה כלום, תאמינו לי.

אייל מלובן: רק ההוצאה עבור יצירה עברית יורדת.

יחיאל חזן: אייל צודק.

עוזי פלד: מדינת ישראל שילמה על הקרנת סרט קולנוע בטלוויזיה לפני עשר שנים – 3,000 דולר; בעד תחרות של השמיים הפתוחים שוועדת יוסי פלד רצתה, ויש לנו לוויין ויש לנו כבלים – כל אחד מהם מפסיד מיליארדים, 3.6 מיליארד כל אחד.

קריאה: בגלל YES.

אבשלום וילן: עכשיו אתה מבין למה חברי מרכז?

קריאות: תרשה לי להסביר לך, שהתחרות הזאת בענף הטלוויזיה פירושה הוצאה של מטבע זר ממדינת ישראל לכיסים של החברות המפיקות והעלאת המחירים בצורה שקשה להעמיד אותה.

נמרוד נוביק: אתם שילמתם לדני רופ את הסכום ששילמתם הרבה לפני שאנחנו נכנסנו לשוק.

עוזי פלד: מר נוביק, עם כל הכבוד, אתם נכנסתם לשוק ושילמתם כפליים ממה שאנחנו שילמנו.

שלום שמחון: בואו נשמע את עמדת משרד האוצר, בבקשה.

אמיר לוי: יש לפחות שתי מטרות שהממשלה העמידה בפניה כשהיא הביאה את אותו תיקון חקיקה להקמת ערוץ מסחרי נוסף.

אמיר לוי: מטרה אחת היא להגביר את התחרות בשוק הפרסום; עד לכניסה של ערוץ 10, שוק הפרסום הטלוויזיוני נשלט לחלוטין בידי ערוץ 2; במילה אני רק אגיד שהכניסה של ערוץ 2 אחרי שערוץ פעל לבד, עשתה מאוד טוב לענף, ונעשו יצירות שלא עשו מעולם לפני זה.

אמיר לוי: המטרה הזו אכן הושגה לא רק בזכות כניסת ערוץ 10, אלא בין היתר גם בגלל המיתון שאני אגיד עליו מילה; אבל מאז שערוץ 10 נכנס מחירי הפרסום ירדו בסדר גודל של 20%.

אמיר לוי: המטרה השנייה שלשמה הממשלה יזמה את תיקון החקיקה היה להגדיל את היקף הפעילות ואת היקף ההוצאה שמוציאים ערוצי טלוויזיה על הפקות גם בישראל וגם מחוצה לה, ולמעשה, להביא לקהל הישראלי יותר טוב.

אמיר לוי: גם המטרה הזו בחלק מסויים התממשה; אפשר לראות את ההוצאה הכספית של ערוץ 10 בשנת 2002 – ואפשר להתווכח כמה הלך לטלנטים וכמה הלך ליצירות – אבל ערוץ 10 הוציא בשנת 2002 הוצאה שלא הייתה קיימת לפני זה.

אמיר לוי: לכן שתי המטרות גם יחד – שבעינינו היו מאוד חשובות – בוודאי לא התממשו בצורה מלאה, אבל לפחות כיוונים שונים נראו כבר בשנת 2002.

אמיר לוי: צריך לזכור שכשהממשלה יזמה את זה, כוונתה הייתה לא שערוץ 2 ולא ערוץ 10 יהיו תחליף לערוץ 1, והם לא אמורים להיות ערוצים ציבוריים; אין ספק שחשוב שיהיו דרישות רגולציה, וחשוב שהערוצים האלה ישדרו תוכן ישראלי ותוכן איכותי – אבל הם לא תחליף לערוץ 1, וצריך לזכור שכדי שיהיה שידור ציבורי מוצלח בישראל צריך לטפל בערוץ 1 – וזאת סוגייה נפרדת.

אמיר לוי: שני שינויים מהותיים התרחשו בתקופה הזאת שערוץ 10 נכנס: אחד, היה מיתון שלא נצפה כשנכנס שינוי החקיקה לתוקף; גם בשנת 2001 וגם בשנת 2002 הייתה ירידה בתוצר וירידה בתוצר לנפש – סדר גודל של 6% לנפש ועוד 2% אחוז בתוצר; זה לעומת עלייה של כמעט 7% בשנת 2000.

אמיר לוי: זה שינוי אקסוגני שצריך להביא בחשבון שהוא מאוד משפיע על יכולת של ערוץ כזה או אחר.

אמיר לוי: נתון שני מאוד מהותי הוא שינוי בכללי הרגולציה כשערוץ 10 זכה במכרז, והיה ידוע שהאופק של ערוץ 2 הוא עד נובמבר 2003; כלל רגולטיבי כזה נותן יתרון לערוץ החדש כי ערוץ שאמור לסיים את תקופת הזיכיון שלו ולהתמודד על מכרז חדש – סובל אמנם מיתרון שהוא ערוץ בעל נתח משמעותי ועם הרגלי צפייה עמוקים, אבל האופק הקצר שלו הוא חיסרון יחסי לעומת הערוץ החדש; הכלל הזה השתנה, ועדת הכלכלה של הכנסת והכנסת אישרו הארכת זיכיון לערוץ 2, ולכן צריך להביא את זה בחשבון כשדנים האם לעשות משהו עם ערוץ 10 לפני השינויים שדיברתי עליהם כרגע.

אמיר לוי: אני חייב לומר שאנחנו לא בחנו כרגע את הנתונים הכספיים של ערוץ 10, ובוודאי לא ביחס לתכניות העסקיות שלא הוגשו לנו, אלא למועצת הרשות השנייה, שפרסמה את המכרז; לכן ההתייחסות שלי תהיה בכלליות ולא ברמה של מספרים כאלה ואחרים או עומק ההקלות שצריך לתת ואם צריך לתת.

אמיר לוי: יש שלוש אלטרנטיבות: אחת, להיצמד לדרישות המקוריות ולהגיד שערוץ 10 ימלא את מלוא החובות שהוא חייב בהן לפי ההתחייבות שלו במכרז ולפי החקיקה; אמרו לכם פה נציגי ערוץ 10 שיש חשש שהוא ייסגר.

אמיר לוי: שתיים, לקחת את הבקשה של ערוץ 10 או בקשות ששמענו אנחנו ולוותר על כל ההקלות; להגיד: אין יותר חובות חוץ משיעור מסוים מההכנסות.

אמיר לוי: המשמעות של זה היא ויתור על המטרה השנייה שציינתי – הגדלת הפקות המקור הישראליות, וגם הפתרון הקיצוני הזה מחטיא את אחת המטרות החשובות שלשמה קם הערוץ.

אמיר לוי: הפתרון השלישי הוא פתרון ביניים, ואני לא יודע לנקוב במספרים: צריך למצוא את דרך האמצע – מצד אחד לתת הקלות מסוימות, לאפשר לערוץ 10 להתקיים; מצד שני שתשמור על המטרה השנייה של המשך יצירות והפקות מקור.

שלום שמחון: סליחה, אם אני מבין נכון מה שאתה אומר, ישנה נכונות לממשלה לסייע.

שלום שמחון: השאלה היא האם ישנה אפשרות לנצל את העובדה שהממשלה מניחה על שולחן הכנסת חוק הסדרים כדי להכניס גם את העניין הזה פנימה כדי לקצר הליכים?

אמיר לוי: שאלת שתי שאלות:

אמיר לוי: השאלה הראשונה היא האם יש נכונות לממשלה לסייע או לא – אני הבעתי פה את עמדת אגף תקציבים, אני לא מוסמך להגיד לך את עמדת הממשלה משום שהממשלה לא דנה בעניין.

אמיר לוי: אני מייצג את עמדת אגף התקציבים.

שלום שמחון: מה אתה מציע?

אמיר לוי: אמרתי: צריך לבחור דרך ביניים, לא ללכת לאפשרות הקיצונית שאומרת: "תוותרו לנו לחלוטין", וגם לא לצד השני שאומר: "בואו נישאר עם מלוא הדרישות".

אמיר לוי: המטרה היא להבטיח תחרות בין ערוץ 10 לבין ערוץ 2; אני חושב שגם שוק הפרסום ייהנה מזה וגם היוצרים.

עוזי פלד: חוק ההסדרים בא לשמור על האוצר?

אבשלום וילן: למה חוק ההסדרים?

אבשלום וילן: ועדת כלכלה יכולה לחוקק את זה בחקיקה רגילה.

אמיר לוי: לגבי שאלתך, האם זה יכול לעלות על הפקות---

4402: זאת אומרת, אתה לא רוצה ערוץ 10?

אבשלום וילן: אני לא רוצה חוק הסדרים; אתם עושים בזה שימוש גורף, אתה יודע את זה מצוין, ונתקע אותך בבג"ץ עוד.

4402: אתה לא רוצה ערוץ 10.

4402: גם בחקיקה רגילה אתה לא רוצה ערוץ 10.

אבשלום וילן: אני בעד ערוץ 10.

אבשלום וילן: לא שמעת אותי, אביגדור, מאיפה אתה יודע?

אמיר לוי: לגבי תיקון לחוק ההסדרים: אחד, אני לא יודע אם נספיק בלוחות הזמנים האלה לגבש את הפתרון הרצוי כי אמרתי שהוא צריך להיות פתרון ביניים, ולא פתרון קצה.

אמיר לוי: שניים, הממשלה יכולה להחליט שהיא מגישה תיקון חקיקה והיא יכולה להחליט גם שהיא עושה את זה במסגרת חוק הסדרים או במסגרת תיקון חקיקה רגיל; זו החלטה שהממשלה תצטרך לקבל, ולא אנחנו – משרד האוצר.

שלום שמחון: הממשלה עוד לא החליטה, אני מבין.

אמיר לוי: אמרתי: הממשלה עוד לא החליטה.

אמיר לוי: חשוב לציין, שכשהממשלה מחליטה לפתוח ענפים לתחרות היא נותנה הגנות מסוימות ואיסורים מסוימים על המתחרה הדומיננטי; והיא עשתה את זה עד היום: כשנכנסה YES לשוק ניתן לה חלון "טירינג" והיה מס צל על חברות הכבלים.

יחיאל חזן: והיא הרסה את השוק.

אמיר לוי: חברות הכבלים רוצות להיכנס לשוק הטלפוניה – ניתן חלון זמן מסוים שלא ייכנסו מתחרים נוספים כדי שיהיה אפשר לנגוס בנתח השוק של בזק.

אמיר לוי: כשחברת בזק בינלאומי או תחום השיחות הבינלאומיות נפתח לתחרות נאסר על בזק בינלאומי במשך תקופה מסוימת להוריד מחירים; במכרזים לאוטובוסים נאסר על "אגד" להשתתף.

אמיר לוי: לכן הסוגייה של הקלות על מתחרה חדש או איסורים על המתחרה הדומיננטי הם לא עניין זר כדי שתחרות תצליח להתקיים.

אורי אולניק: עמדת משרד האוצר מקובלת על משרד התקשורת, ולמיטב הבנתי, גם על משרד המשפטים.

אורי אולניק: אני רק אומר לנציגי חברת "מרחב" שברור שצריכה להיות פה גם מחויבות של הבעלים; אי אפשר לעשות עיסקה שמשמעותה הקלה רק בצד של הרגולציה בלי שיראו שיש פה משהו ארוך טווח מבחינת אופק הפעולה.

אורי אולניק: לעשות משהו שבעוד שלושה חודשים נגיע שוב לדיון הזה, אני לא חושב שזו הכוונה; צריך לראות פה משהו עמוק יותר ויסודי יותר.

4402: אני רוצה לומר שאנחנו עומדים בפתחו של כישלון, לא בפתחו – אולי באמצעו או בסוף הכישלון; מי כשל?

4402: לעניות דעתי, כולם כשלו.

4402: עכשיו צריך להחליט האם הקונספט קרס, כלומר אנחנו פותחים את השוק בצורה כזאת שאולי אין מקום לכל כך הרבה מתחרים – ויכול להיות ששוק הפרסום גם עולה בעשרה אחוז או יורד בעשרה אחוז – יכול להיות שאין בו capacity מספיק להחזיק שתי רשתות מסחריות.

4402: או שיש פה כישלון עסקי כזה או אחר – ואני מאוד מעריך את הדברים שאמרו אנשי קבוצת "מרחב", אנשי ערוץ 10 שלא צפו כמה מהדברים, והם רואים בעניין חלק מכישלון שלהם כי הם צפו דברים אחרים.

4402: הממשלה, לפי דעתי, צריכה להחליט קודם כל: האם הקונספט קרס או האם יש פה כישלון חד-פעמי שאפשר להרים אותו מחדש.

4402: אם נצליח להגיע עם כל השחקנים בשוק למצב שבו שינינו את הרגולציה, הזזנו, הורדנו, העברנו, ובעוד חצי שנה נעמוד באותו מצב – אז חבל על הזמן, אין מה לעשות את זה.

4402: צריך להחליט האם השוק הזה באמת מאפשר תחרות כפי שאנחנו רוצים אותה: עם איכות של שידור, עם איכות של הפקה, עם כל מה שנכנס לתוך העניין.

4402: מצד שני, אם רוצים תחרות – אז תחרות עד הסוף:

4402: אל תגבילו אף אחד, אל תגידו לאף אחד כלום, תאפשרו לשני ערוצים מסחריים לעבוד – שיעשו מה שהם רוצים: רוצים – יפיקו; לא רוצים – לא יפיקו.

4402: יעשו מה שבראש שלהם, וגם יתחרו על שוק הפרסום בגלל זה; הרי למה אנחנו עושים רגולציות?

4402: אנחנו עושים רגולציות כדי לשמור על רמה מסוימת של שידור; אז צריך להחליט: גם תחרות וגם שמירה---

שלום שמחון: יש גם תרבות ישראלית שאנחנו רוצים שתהיה, אי אפשר להתעלם ממנה.

4402: הכל נכון.

4402: לכן אני אומר:

4402: שכל אחד יטול קורה מבין עיניו ויבדוק איפה הוא תרם לכישלון הזה; אין אף אחד נקי מהעניין הזה.

4402: אני חייב לציין לשבח את דבריו של נמרוד נוביק שאמר שאנחנו מתחילים מהתחלה; עזבו אותנו ממה שהפסדנו, אנחנו לא מחפשים ברגולציה החדשה לכסות את מה שכבר הפסדנו, אנחנו רוצים להתחיל מאפס ולהמשיך הלאה, אני חושב שזה צעד גדול מאוד לכיוון של פתרון.

4402: יכול להיות ששוק הפרסום זה הנושא, לדעתי, הוא לא הנושא המרכזי; הנושא המרכזי בסופו של דבר הוא איכות השידור של הערוצים הישראלים ושוק הפרסום הוא תוצאה מהעניין הזה.

4402: לכן הממשלה והרשות השנייה יצטרכו – ואני מייצג פה גם שר תקשורת וראש הממשלה – להיכנס לדיאלוג שקוף, לא בסתר, עם כל השחקנים שיושבים באולם הזה.

איתן כבל: עד שייגמר הדיאלוג הם ישחררו עת עצמם מהמכשירים.

4402: אם נצטרך – נעשה את זה עד שייצא עשן לבן, אבל צריך לדעת שכולם יהיו בתוך העניין הזה לטוב ולרע; כל אחד יציג את האינטרסים שלו, אבל ייצג אותם בצורה שהוא יבין מה המשמעות של סגירת ערוץ 10.

4402: אין לנו עמדה היום האם הסגירה היא נכונה או האם ההמשך הוא נכון; אנחנו נוכל לעצב את העמדה הזו ולהביא אותה בפני הממשלה, רק לאחר שנמפה ונגיע למסקנות הסופיות של עמדתו של כל אחד מהשחקנים, כי צריך להבין שכל החלטה שתינתן – יש לה משמעות על הערוץ המסחרי השני.

4402: אין בלבנו שום ביקורת על ערוץ 10, במיוחד משום שהממשלה מקיימת ערוץ שידור לא יעיל לחלוטין.

יחיאל חזן: יש לנו הצעה: נסגור את ערוץ 1, נתקצב אותם קצת ונעשה מזה ערוץ 10.

אבשלום וילן: תלמד קודם כל את הנושא הזה; בכל מערב אירופה יש ערוץ שידור ציבורי, נסגור גם את רשת ב'.

אבשלום וילן: אתה עושה מזה פוליטיזציה, הרי אתה שולט בערוץ.

יחיאל חזן: בגלל זה אתה דואג להם.

יחיאל חזן: אתה דואג לחברים שלך ממרצ שם.

יחיאל חזן: פתאום אתה דואג לחברים שלך ממרצ, מה קרה?

אבשלום וילן: תלמדו את הנושא הזה.

יחיאל חזן: למדנו את הנושא, תאמין לי שאני בא מהתחום הזה.

אליעזר כהן: חבר הכנסת וילן, אתה אומר שהימין שולט בתקשורת.

אבשלום וילן: ראש הממשלה שולט בתקשורת.

שלום שמחון: חבר הכנסת חזן, מנכ"ל משרד ראש המשלה באמצע דבריו.

שלום שמחון: אבו, אתם רשומים לזכות דיבור, יש פה עוד שני דיונים היום, אתם הרי לא תישארו אליהם.

שלום שמחון: תנו לסכם את הדיון הזה.

4402: אני רק מוכרח להגיד, אל תתרשמו, אבו הוא לא ככה באמת.

4402: לעצם העניין, אנחנו לא רוצים למתוח ביקורת ואנחנו לא באים בגלל כישלון עסקי כזה או אחר; אנחנו באים בנפש חפצה ובלב פתוח לנסות לפתור את העניין, אבל אני מדגיש: אם כל השחקנים בשוק לא יבינו שצריך למסד את השוק הזה בצורה הנכונה ביותר לעתיד הרחוק מאוד – העסק הזה לא ייפתר.

שלום שמחון: תודה לך, אביגדור יצחקי.

שלום שמחון: אני רוצה לאפשר לחברי הכנסת לדבר, אבל לפני כן אני רוצה לסכם את הדיון, וצריך לתת גם למר שנער לדבר.

שלום שמחון: לפי הבנתי – אני אומר את זה לחברי הוועדה, ותכף תדבר על זה היועצת המשפטית של ועדת הכלכלה – כוונת הממשלה היא לאפשר הקלה מסוימת שיכולה להיות באמצעות חקיקה; השאלה היא האם זה יקרה בתהליך מהיר או בתהליך מקוצר.

שלום שמחון: ישנה גם אופציה – ואני מבקש גם מהיועצת המשפטית לומר עליה מילה – שהוועדה לא תחכה לממשלה, והיא תנוע קדימה בהצעת חוק פרטית משלה כדי שהממשלה תחבור אליה בשלב מסוים כדי שהדברים לא יארכו; כמובן, צריך לצאת מנקודת הנחה שכל הליך הוא לא דבר שאפשר לעשות אותו לבד, אלא אם כן יש בינינו הסכמה.

שלום שמחון: אני מציע שלאחר שאתי בנדלר תאמר פה כמה מילים, גם אנחנו; מצד אחד אנחנו מבינים שיש תמימות דעים בין לשכת ראש הממשלה לבין האוצר ללכת למהלך של שינוי שיאפשר את המשך קיומו של ערוץ 10, והשאלה היא איך אנחנו מתקדמים בעניין הזה.

שלום שמחון: לא בכדי הזכרתי את חוק ההסדרים כפלטפורמה אפשרית לביצוע מהלך מהיר ככל האפשר; יחד עם זאת, אפשר שנעשה את זה גם לבד, אבל הייתי מבקש מחברי ועדת הכלכלה להתייחס גם לעניין הזה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שב-13 בדצמבר 02', דהיינו לא מכבר, התקבל תיקון מספר 18 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, ובו הוסף הסעיף 59א לחוק שקובע בין היתר: "כי נוכחה המועצה", כמו דוגמת הרשות השנייה, "במהלך שנת הזיכיון השנייה" – שזו השנה שבא אנחנו נמצאים – "כי בעל הזיכיון הפר תנאים ומחויבויות", מדובר בתנאים ובמחויבויות בעיקר בקשר לשיעור ההפקות המקוריות ולנאותות ההפקה, "תבטל המועצה את זיכיונו לא יאוחר מתום שלושים הימים מיום שנוכחה, כאמור, ובלבד שנתנה לבעל הזיכיון הזדמנות להשמיע בפניה את טענותיו"; דהיינו, החוק קבע חובה מנדטורית החלה על הרשות השנייה לבטל את הזיכיון של הערוץ השלישי אם היא לא עומדת בהתחייבויותיה, וקבע גם פרק זמן מקסימלי לביטול הזיכיון – בתום שלושים ימים.

גלעד ארדן: ממתי?

אתי בנדלר: מיום שהמועצה נוכחה שהערוץ אינו ממלא את חובותיו, מקסימום בתום שלושים ימים; דהיינו, פרק הזמן העומד כאן לרשות השחקנים הוא קצר ביותר.

אתי בנדלר: כדי לשנות את זה צריכים תיקון חוק; לשנות את זה ולשנות תנאים אחרים בחוק.

אתי בנדלר: כאמור, החוק הזה צריך להתקבל תוך פחות מאותם שלושים ימים כשהכנסת בפגרה.

קריאה: שלושים ימים מרגע שהמועצה מחליטה שהם לא עומדים בתנאי הזיכיון.

אתי בנדלר: לא, מיום שהמועצה נוכחה שהם לא עומדים בתנאי הזיכיון היא חייבת לפתוח באותם שלושים ימים.

קריאה: היא כבר החליטה.

אתי בנדלר: עכשיו עדיין אין החלטה, ככל הידוע לי, אבל את זה אפשר לשמוע מאנשי הרשות.

אתי בנדלר: באשר לאפשרות להניח הצעת חוק פרטית, אדוני היו"ר, מקובל בכנסת עד כה שבפגרה לא מניחים הצעות חוק פרטיות.

אתי בנדלר: הצעת חוק מטעם הוועדה לא ניתן להניח בנושאים האלה, לכן נראה לי שהאפשרות הזאת איננה פתוחה כרגע לעניין הצעת חוק פרטית.

שלום שמחון: ביום שני יש ישיבת כנסת.

אתי בנדלר: ביום שני יש כנסת, אבל בפגרה לא מגישים הצעות חוק פרטיות, זה הנוהג והמקובל בכנסת.

אתי בנדלר: האפשרות באשר להצעת חוק ממשלתית, אתה העלית את האפשרות שזה ייכלל במסגרת חוק ההסדרים; אני מציעה – אם הממשלה תגיע למסקנה שיש מקום לתקן את החוק ולא להמית את ערוץ 10 – אני מציעה שתוגש הצעת חוק נפרדת מטעם הממשלה; אין שום סיבה שהצעת החוק הזאת תהיה חלק מחוק ההסדרים.

אתי בנדלר: היא יכולה להיות מונחת ביום שני או בכינוס אחר של הכנסת, והוועדה שעליה יוטל התפקיד לתקן את החוק תכין את זה בהליך מאוד מזורז, ובאחד מהתכנסויתיה של הכנסת זה יועלה לקריאה שנייה או שלישית.

דורון אבני: זו ועדה שצריך להקים אותה.

אתי בנדלר: לא חייבים, הכנסת יכולה להטיל את תיקון החוק גם על ועדת הכלכלה.

שלום שמחון: את הרמיזות בנושא ועדת התקשורת אני מאוד לא אוהב, אני רוצה לומר שבישיבת הפתיחה של הוועדה הודיע יו"ר הכנסת במפורש, שתוקם ועדת תקשורת שבראשה יעמוד יו"ר ועדת הכלכלה, קרי: אני; בכל מקרה, הכנו הבוקר מכתב לחבר הכנסת רוני בר-און, יו"ר ועדת הכנסת, כדי להאריך את תוקפה של הוועדה הקודמת כדי שהדבר הזה יירד מסדר היום; אני מציע לכם לא לבנות עליו ולהקשיב היטב למה שאמר פה גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם נציג האוצר על הרצון ללכת לשינוי; זה פחות או יותר הכיוון שיהיה.

שלום שמחון: הוא יכול לקרות או במהלך שהממשלה תוביל או בחקיקה פרטית, ואני מציע לכם לרדת מהאפשרויות לחשוב שאם זה יגיע לוועדת החינוך של הכנסת – יקרו ניסים אחרים.

שלום שמחון: הם לא יקרו.

שלום שמחון: בבקשה, חבר הכנסת וילן, ואחריו ידבר אורי שנער.

אבשלום וילן: אני רוצה להביע את עמדתי בנושא כמי שמלווה את הנושא הזה מספר שנים בוועדת הכספים, ועדת התקשורת וכו'.

אבשלום וילן: ב-99' ו-2000 כשהגיעו לדיון הזה הייתה הנחה שבגלל ה"בום" הכלכלי והפרספקטיבות שנפתחו – השמים הם הגבול.

אבשלום וילן: הטענה שלהם הייתה כלכלית, וגם אמיר לוי ישב בדיון, ומי שהיה הקודם לו אז שהבין את ההצגה הכלכלית; המספרים הראו שוק פרסום אדיר שגם אני, גם חברי כנסת אחרים, גם עוזי פלד שטען אז והביא מספרים, חשבנו שאין לזה על מה להסתמך.

אבשלום וילן: אתה שואל אותי: "מדוע הקריסה?

אבשלום וילן: " בדיוק בסיפור הזה; מי שהולך לתכנן מיזם כלכלי בסדרי גודל כאלה והולך רק על ההנחות האופטימיות ולא מכין את עצמו להנחות הקשות – לא בנה אלטרנטיבות, זה בגדול מה שקרה.

אבשלום וילן: אני חושב שצריך להסתכל לא על מה שהיה, היינו חכמים בדיעבד – זה לא עזר לי כלום.

שלום שמחון: עכשיו תגיד מה יהיה, קדימה.

אבשלום וילן: אני טוען שצריך קודם לבחון מהי עלות הסגירה; על פניו – שמעתי את השר פורז הבוקר שבעצם טען: "חברים יקרים, נתנו את כל ההנחות, לא הלך – חותכים והולכים הלאה.

אבשלום וילן: "

שלום שמחון: אתם עוד לא התאחדתם, נדמה לי, מרצ ושינוי, זה עוד לא קרה.

אבשלום וילן: נכון, עכשיו תשמע מדוע אני חולק על פורז.

אבשלום וילן: יש לנו סגירה, חייבים כסף להרבה מאוד אנשים, יש בעיה אמיתית של תחרות.

אבשלום וילן: מאוד קל לזרוק את זה לרגולטור.

אבשלום וילן: אין שום בעיה, מר יצחקי, הכיוון שלך בקצה יוביל אותו לטלוויזיה האיטלקית: שם אין רגולציה, סלח לי על הביטוי – זבל של טלוויזיה, וכל הנחת המחוקק הייתה שאנחנו שומרים על רמת סף – אני גם חושב שהטלוויזיה הישראלית---

שלום שמחון: אבו, מה אתה מציע?

אבשלום וילן: אני מציע לבדוק שתי אלטרנטיבות ברצינות: האם, מה שהם טוענים, הנחות של רגולטור מאפשרות להם להמשיך להתמודד, ואז אתה צריך להניח גם למתחרה – ערוץ 2; אם זה לא עובד – אין לזה היתכנות כלכלית, שאמיר לוי יבדוק – הפתרון יהיה להחזיק שני ערוצים ואז יהיו שלושה מפעילים של ערוץ 2, שייפתח מכרז, אולי אחד מהשלושה ייקח את זה ובלבד שתימשך התחרות.

אבשלום וילן: דבר נוסף שאני מציע: בשום פנים ואופן לא לעשות מחטף בארבעה ימי עבודה במסגרת חוק ההסדרים; הנושא כבד ומסובך מידי.

שלום שמחון: אתה לא הקשבת לדברי היועצת המשפטית: אתה לא חייב במסגרת חוק ההסדרים, הממשלה יכולה להביא את זה בקריאה נפרדת---

אבשלום וילן: מר מוסקו עדיין לא הכריז על השלושים יום; כשהוא יכריז על השלושים יום השעון יתחיל לתקתק.

שלום שמחון: אני אגיד לך ממה אני מוטרד, אני מפסיק אותך בכוונה; אני קיבלתי הבוקר מכתב מהמנכ"ל של הרשות השנייה, ובתוך הדברים שהוא כותב מגולמת תפיסת עולם באחת משתי האפשרויות, ואני חושב שהיא עומדת בסתירה למה שאמר מנכ"ל משרד ראש הממשלה ונציג האוצר, הוא אמר שיש אחת משתי האפשרויות לערוץ 10: או לפעול במתכונת של Channel 4 כמו בבריטניה, או לחלופין לעשות שילוב של ערוץ עם ערוץ החדשות היהודי; זה אומר שכנראה יש במועצת הרשות השנייה – אצל המנכ"ל או אצל אחרים - תפיסת עולם שמובלת לכיוון הזה, וזה בכלל לא משנה מה חושבים במקומות אחרים, אתם מניעים את התהליך למקום שלא יתקיים עליו דיון בשום מקום אחר.

שלום שמחון: אם הבנתי נכון את אביגדור יצחקי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וגם את נציג האוצר – זה לא בדיוק הכיוון שהולכים אליו; אני רוצה שאנחנו נוציא את המרצע מן השק, אני אומר את זה גם לך, חבר הכנסת וילן, כדי שתבין שבסך הכל מסתתרים פה דברים נוספים--- אם הרגולטור צמוד לתפיסה אישית, ורוצה להכתיב אותה בלי קשר לעניין הכלכלי – יש בעיה; אם הרגולטור מוכן לבחון שינויים ברגולציה ולעשות את השינויים הנדרשים, זה סיפור אחר.

אבשלום וילן: לכן אני מתכוון לאותו דבר.

אבשלום וילן: אני לא מאמין בפנטזיות - וזה יהיה רשום בפרוטוקול, אל תגיד לי אחרי כן איפה אמרת - שפתאום זה ייהפך לערוץ החדשות, ואני רואה כמה כסף מפסיד הערוץ הרוסי; שישה מיליון איש בסך הכל, והכל ערוצים-ערוצים, כולם מפסידים כסף ואף אחד לא מבין מדוע.

אבשלום וילן: לכן תוך חודש ימים הממשלה תכין.

צביקה האוזר: המשקיעים של ערוץ 10 הם בערוץ החדשות עכשיו.

אחמד טיבי: לי לא נותנים פתחום פה בערוץ 2, אז אני הולך ל - -

שלום שמחון: אבל אתה לא יכול להתלונן על ערוץ 1.

קריאה: אם יש חבר כנסת שמככב בכל הערוצים, זה אתה.

אורי שנער: אני רוצה לפנות אליכם חברי הכנסת, שלהוציא חבר כנסת אחד ותיק בוועדה הזאת, אני חושב שרובכם מכירים את זה קצת מרחוק.

אורי שנער: העובדה שהוועדה הזו כינסה למעלה מ-20 ישיבות ועוסקת בנושא הזה, כשבמדינת ישראל הכלכלה קורסת, ויש ברוך השם, לצערנו, שורה של נושאים שמן הראוי שהוועדה תדון בהם – היא צריכה להיות תמרור אדום בעצמה.

אורי שנער: בעיניי הנושא שנמצא על סדר היום אינו הקלות לערוץ 10, אלא האם אתם מוכנים לעשות את מה שלא עשו בעבר: קביעת מדיניות תקשורת במדינת ישראל.

אורי שנער: האם אתם מוכנים להסתכל על האמת בעיניים ולהגיד: "קרסה כאן מיסקונספציה".

אורי שנער: היו ארבעה שרים, היו ארבע כנסות שקבעו שבמדינה שיש בה 85% חדירה של הכבלים יקום לוויין, וכל אחד מפסיד מיליארד שקל.

קריאה: שלושה מיליארד.

אורי שנער: כל אחד מפסיד כל שנה כמיליארד שקל.

יחיאל חזן: היחידים שמרוויחים אלה הגויים.

אליעזר כהן: אז למה הם עושים את זה, בגלל העיניים היפות שלו?

אורי שנער: לא, הוא עושה את זה משום שבזק מחזיקה את YES ובמדינת ישראל, אני ואתה, משלמי המיסים – מממנים אותה.

גלעד ארדן: וכל זה כדי לא לתת לכבלים טלפוניה.

יחיאל חזן: לא כל מה שלימור עושה זה דבר טוב.

אבשלום וילן: אפשר לקבל את זה בכתב?

קריאה: ביש"ע תהיה טלוויזיה בכבלים אם לא יהיה YES?

קריאה: אתה דווקא צריך להגן על יש"ע בעניין הזה.

יחיאל חזן: זה לא קשור ליש"ע בכלל.

יחיאל חזן: כשכל השוק הזה מפסיד מיליארד שקל ובזק לוקחת כסף שלי - -

שלום שמחון: חבר הכנסת חזן, אני רוצה לצאת להגנתה של השרה לימור לבנת ולומר לך שאני בקו העימות עד היום לא הייתי רואה כבלים, אם לא הייתה לימור לבנת; ואבו וילן בנגבה גם לא היה רואה כבלים.

אורי שנער: שוק הפרסום בטלוויזיה, זה השוק שמונח כאן על השולחן, בחצי שנה האחרונה וברבעון הראשון של שנת 2003 – השוק מפסיד רבע מיליארד שקל; נציגי ערוץ 10 שיושבים פה – מפסידים; נציגי ערוץ 2 שכולם חושבים שאנחנו איזה בריונים גדולים שהגיעו לשכונה – כולנו מפסידים; נציגי הערוץ הרוסי מפסידים; נציגי ערוץ החדשות שיושבים שם לא עולים לאוויר שנה וחצי כי אין להם לאן לעלות; נציגי ערוץ המוסיקה שיושבים לא עולים לאוויר כי אין להם לאן לעלות, ועכשיו יצא המכרז לערוץ הערבי, ויוצא מכרז בערוץ ייעודי.

אורי שנער: אני מבקש מכם לא לעשות עוד שליפה, ולא לתת עוד פלסטר ופלגין להתקף לב; לעצור רגע ולראות מה קורה בשוק הזה.

1028: כולם מפסידים, זו בעיה.

אורי שנער: בשבוע שעבר שר האוצר יצר עם הכרזה על ביטול אגרת רשות השידור - זה פרסומות - בערוץ הראשון; 850 מיליון שקל, זה היום תקציב הערוץ הראשון.

אורי שנער: אני מבקש מכם, הטווח המקסימלי שאנחנו יכולים לתכנן בו הוא שנתיים.

אורי שנער: יושבים פה נציגים של איגודי יוצרים – יודעים שלהרים דרמה במדינת ישראל זה שלוש שנים; השוק הזה נעצר, אני מבקש מכם שתקבלו החלטות אמיצות; אל תקבלו החלטה לא בחוק ההסדר ולא בשליפה מהמותן.

אורי שנער: תדעו, האם השוק הזה יכול להיות בלי רגולציה בכלל?

אורי שנער: תבטלו את הרגולציה, תנו לנו להתחרות בלי רגולציה.

שלום שמחון: מה נחשבת בעיניך החלטה אמיצה?

אורי שנער: אני מסביר עכשיו.

נמרוד נוביק: להשאיר אותו לבד כמונופול.

אורי שנער: אני מציע לך לא להכניס לי מילים.

אורי שנער: ההחלטה האמיצה אומרת: תסתכלו על השוק כולו: על ערוץ 1, על ערוץ 2, על ערוץ 10, על הכבלים ועל הערוצים הייעודיים, ותבינו: חסרים פה מיליארד שקל – אין את זה.

שלום שמחון: מה אתה מציע?

אורי שנער: יש לכם שלוש אפשרויות: אפשרות אחת להחליט שאין רגולציה במדינת ישראל, כל דאלים גבר – זו אופציה קיימת; האופציה השנייה: יש לכם חזון תרבותי או ציבורי, תבדקו מה הכלכלה יכולה לשאת, ואל תטילו משהו שהוא ה-wishful thinking שלכם מול המציאות; הדבר השלישי: אל תתעלמו מהערוץ הראשון.

אורי שנער: יש כאן ראייה כוללת של השוק הזה, ובו אנחנו עדיין מדינה של שישה מיליון איש בסך הכל.

אחמד טיבי: אין ספק שאנחנו עומדים בפני מצב של גסיסה של ערוץ; כאשר יש גסיסה יש החייאה, אין החייאה חלקית ברפואה; או שמחיים באופן מלא או שמודיעים על מוות.

אחמד טיבי: כל אלה שנמצאים פה, כל הנוגעים בדבר וכל השחקנים, כפי שקראתם להם, ציבור השחקנים, המפיקים, המפרסמים, אפילו ציבור חברי הכנסת החדשים - כולם מעוניינים בהחייאתו של ערוץ 10; אגב, צריך לעזור לערוץ 10 אפילו כמקום מקלט לפליטי ערוץ 1, לפחות שיהיה להם בית.

אחמד טיבי: אפרופו ערוץ אחד, קראתי שיוסי משולם אומר באחד המקומות שהמנכ"ל בערוץ הזה הוא הטוב ביותר ברמה המקצועית, לא ברמה הארצית, אלא ברמה הבינלאומית.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: לכן, אדוני היו"ר, אני חושב שיש לבוא לקראת הדרישה שהוצעה כאן של 18 חודשים; הם אומרים שהם מוכנים להשקיע מאה אחוז מההכנסה בהפקה וגם בחדשות; אין בדיקת היתכנות כלכלית – מה יקרה אחרי 18 חודשים.

אחמד טיבי: זאת ההצעה שלי.

אליעזר כהן: הצעתה של היועצת המשפטית של הוועדה נתנה את האפשרויות שבידינו.

אליעזר כהן: מצד אחד כל חברי הוועדה היום הם חדשים בוועדת הכלכלה; אנחנו לא נפתור פה בשום אופן הוקוס פוקוס את הבעיה.

שלום שמחון: אני כבר חטפתי מחבר-הכנסת בנלולו בפעם הקודמת על ההערה של ה"חדשים"; לא מזכיר את המילה יותר.

אליעזר כהן: אדוני היו"ר, כדרכי אני קצר, פחות מדקה.

אליעזר כהן: הבעיה קשה ביותר; להרוס זה קל מאוד, תראו מה קורה בבגדד; לבנות זה קשה מאוד – תראו מה קורה בישראל.

אליעזר כהן: אסור לפגוע בערוץ 10 כי אם נפגע בו, הוא יקרוס – והרסנו.

אליעזר כהן: הקו שהציגו משרדי הממשלה מצא חן בעיניי – גם האוצר, גם התקשורת וגם מנכ"ל ראש הממשלה – צריך לתת להם צ'אנס להבריא מפני שהמשבר בעיקרו קורה בגלל המצב הכללי, וכולנו יודעים את זה.

אליעזר כהן: אנחנו צריכים לתת להם צ'אנס.

אליעזר כהן: ערוץ 10 עשה גם ליצרנים ולכל אותם מאות ואלפים – הוא עשה גם להם טוב.

אליעזר כהן: אני חושב שהרוח שאתה הובלת בדבריך ברוח אופטימית לא לפגוע בהם היא נכונה.

איתן כבל: אני הקשבתי לדיון, לפחות בחלקו והיה לי דז'ה-וו; כמעט אותן מילים, כמעט אותם דברים נאמרו על-ידי כל אחד מהאנשים היושבים פה.

איתן כבל: הפרוטוקולים בכנסת קיימים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר גם לערוץ 10 וגם לאנשי ערוץ 2 שהחרו אחריהם כשאמרו: "זאת הפעם האחרונה", ובפרוטוקול אני ביקשתי שייכתב, שזאת לא תהיה הפעם האחרונה, ולא יכולה להיות הפעם האחרונה; כי כנראה שכל הקונספציה כשלה, ואני אומר את זה כמי שליווה והיה שותף לכל הדיונים בוועדה המיוחדת לתקשורת.

איתן כבל: המיתון היה אותו מיתון – גם אז; והבעיות שהיו בעלייתו של ערוץ 10 היו אותן בעיות, והבעיות עם השותפים היו גם אז.

איתן כבל: כל הדברים היו קיימים.

איתן כבל: אני אומר את זה בכאב, כי בסופו של עניין מצד אחד אני מרגיש אידיוט כי כל הדברים נאמרו.

איתן כבל: יושבים כאן חברים שהיו פה; מצד שני יש עובדים שצריך לפטר, וזה עומד כאן על הצוואר, וזה עומד על המצפון, וזה עומד על כולנו, ואתה מתחיל שוב לקבל החלטות לא על-פי שיקולים ענייניים; ואני לכאורה אויב התחרות, אבל ככה אין תחרות, בפועל, חברים יקרים, אין תחרות.

איתן כבל: כל פעם אתה אומר זה שוב יהיה, אולי ישתפר; אולי כן צריך לקבל החלטה אמיצה, אולי פעם אחת כן נעמוד על ההחלטות שלנו, ואולי אנחנו צריכים לחזור אחורה ולראות את מה שהחלטנו בוועדה לפני חצי שנה כשישבנו כאן; וכשהתקבלה החלטה שאם ערוץ 10, בלי קשר לערוץ 2 – ערוץ 2 מנצל כל כשל של ערוץ 10, הם כבר בעמדת המתנה, בעמדת תצפית על המגדל---

שלום שמחון: כמה פעמים הם באים לוועדת הכספים שאתה חבר בה לבקש את אותו סיוע בדיוק?

איתן כבל: סלח לי, אדוני היו"ר, זה אומר שאם אנחנו מטפלים במצב הזה באותה דרך כמו ועדת כספים – הרי אתה יודע איך כל הכלכלה נמצאת בסיטואציה הזאת.

איתן כבל: חלק מהעניין הוא שאתה קובע מדיניות, הממשלה מצד אחד, הכנסת מצד שני, וכל פעם אנחנו מתקנים את זה בעקבות המציאות.

שלום שמחון: אבל מנכ"ל "קשת" נתן פה שלוש אפשרויות.

שלום שמחון: יכול להיות שגם הרגולטור טועה, אז מה, מותר לו לטעות, הוא לא נולד עם התפקיד הזה.

איתן כבל: חברים יקרים, יש אחת משתי אופציות:

איתן כבל: או שיש לנו האומץ להפעיל את ההחלטה שהתקבלה כאן ונקבעה בחקיקה, שאם הזכיין אינו עומד בתנאים, המשמעות היא החלטה אמיצה לסגור.

איתן כבל: כי תרשמו לכם גם עכשיו: גם אם יהיה לבנו רחמן – תרשמו לפניכם, ואני מוכן להתבזות – בעוד חצי שנה, בעוד שנה, נחזור לדון באותם תנאים; השוק שבור, הרוס, גמור בעיקר גם בגלל ההתנהלות שלנו; כי אין מדיניות היום, ואיש הישר בעיניו יעשה, והמדיניות היא מדיניות טלאים.

איתן כבל: לכן אני אומר: או ביטול הרגולציה, כי בעצם הרגולטור לא עושה מה שהוא צריך לעשות – ואז החזק ישרוד; או לחילופין: ביצוע מהלך אמיץ, עם כל הכאב – לא קל לי להגיד את הדברים האלה, קשה לי מאוד, אבל אני מרגיש במידה גדולה אדם שכבר לא עומד מאחורי המילים שלו, מילותיי אינן מילים כחבר בוועדה הזאת.

אילן ליבוביץ: מכיוון שלא הייתי חבר בוועדה הזאת, אז למדתי אתמול.

אילן ליבוביץ: שוחחתי אתמול גם עם היו"ר הקודם וגם עם אלה שעבדו איתו בקדנציה הקודמת כדי ללמוד את הדברים.

אילן ליבוביץ: מסתבר, שמאז העלייה לשידור של הערוץ ב- 28 בינואר 2002, זו לא הפעם הראשונה, וגם בנובמבר זו לא הייתה הפעם הראשונה שביקשו הקלות.

אילן ליבוביץ: אני אזכיר לכולם ששבוע אחרי שהם עלו לשידור, הם כבר ביקשו הקלות, כי היה הכישלון הגדול בשברירי אחוזים של צפייה לפי המדרוג, ואז באו לבקש הקלות – נדמה לי שאז זה היה רק מהרשות השנייה, עוד לא הגיעו לכאן – אבל גם כאן

אילן ליבוביץ: התקיימו מסביב לשולחן הזה כמה דיונים על ערוץ 10; בסופו של דבר בנובמבר הגיעו להחלטה שקיבלה גם את אישור מליאת הכנסת: ויתור על מה שהיו צריכים לעשות ב-2002, לא מתחשבים בזה, לא נעניש אתכם על זה, כאילו לא קרה כלום; מחזירים אתכם אחורה למה שהייתם צריכים לעשות לפי תנאי המכרז, כשבמכרז התחייבתם לתת יותר ממה שהייתם צריכים בתנאי הסף; אבל אם לא תעשו את המינימום שנדרשתם בהתחלה, סוגרים אתכם.

שלום שמחון: ובכל זאת, מה דעתך?

אילן ליבוביץ: ובכל זאת, אנחנו שלושה או ארבעה חודשים לאחר מכן מתיישבים מסביב לשולחן, כי כבר אומרים לנו: "אנחנו לא יכולים לעמוד במה שהתחייבנו לפני ארבעה חודשים", והם התחייבו, אחרת לא היינו מעבירים את החקיקה הזאת; או שאנחנו אומרים, רבותיי, בואו נלך למודל הפרוע ביותר: "אין רגולציה, לא נצטרך להיכנס לוועדה, איש הישר בעיניו יעשה", ואז באמת יהיו רק Talk-shows ושעשועונים.

אילן ליבוביץ: אין בעיה – זו גם אופציה.

אילן ליבוביץ: או שהאופציה היא שאנחנו ממשיכים עם הדרך שבה קבענו – יכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב איפה הטעות ברגולציה – אבל אני לא חושב שצריך לתת עוד הזדמנויות, וכל פעם נגיד: "אז נפחית עוד קצת, ונפחית עוד קצת" כי בסופו של דבר אנחנו עושים צחוק מעצמנו.

צביקה האוזר: אני רוצה להתחבר פה למה שאמר מנכ"ל משרד ראש הממשלה ושאר האנשים, שהדיון צריך להיות במבט כולל.

צביקה האוזר: רוב הזמן מסתכלים פה כאילו יש שני שחקנים במשחק: ערוץ 10 וערוץ 2 – ולא כך כי יש עוד שחקנים, יש ערוץ החדשות; ערוץ החדשות הוא שחקן שלישי, הוא יעלה במחצית השנייה של השנה הזאת במכרז שקבע רגולטור אחר, אבל הוא קיים.

צביקה האוזר: דרך אגב, אני רואה פה חיוכים, כל המשקיעים או חלק ניכר מששת המשקיעים שניסו לבחון את הפרוייקט שנקרא ערוץ 10, בחנו את ערוץ החדשות והעדיפו להיכנס לערוץ החדשות והתקוטטו ביניהם מי הראשון שיזכה באותו נתח שחלק קטן היה מוכן למכור.

צביקה האוזר: אנחנו חושבים שכן צריך לעשות הקלות, עינינו איננה צרה, יש פה בעיה לא פשוטה ולא מראית עין של בעיה, אבל החשש שלנו הוא שבמסווה של הקלות ובאיצטלה של הקלות תהיה זליגה או קניבאליזציה של רשיון אחר לגמרי – רשיון החדשות.

צביקה האוזר: אני שומע סימנים ואני מודאג, אני כבר שמעתי מהרגולטור שאומר: "ערוץ 10 לא יכול להיות, אבל אולי הוא יהיה ערוץ חדשות.

צביקה האוזר: " אני מקווה שזה לא מקנאת רגולטורים כי ערוץ 2 לא הוציא את הרשיון של ערוץ החדשות, אז הוא רוצה לעשות מערוץ 10.

צביקה האוזר: מילה אחרונה, צריך לעזור לערוץ 10; צריך להפחית, אבל אסור שאותה הפחתה לצד זה תהיה באזור החדשות; אני רואה בערוץ 10 שמבקש להכיר בחלק מההשקעה שלו בחדשות – מה שלא מקובל ולא היה, ואני רואה את ערוץ 10 שלא מצליח להתחרות בערוץ 2 – עלול לבוא ולהקים - -

קריאה: - -

צביקה האוזר: אפשר לעשות פה מיזוג, צריך לעשות אותן הקלות, אבל אותם סכומים שכן מחויבים יהיו מחויבים להשקיע בהפקות מקור ולא בחדשות.

צביקה האוזר: אגב החדשות, אני רוצה לגלות פה סוד גלוי: אנחנו רצינו להקדים את העלייה שלנו לשידור ולעלות ב-28 יחד עם ערוץ 10, לספק לו חדשות בעלות של 30 מיליון שקל; ערוץ 10 העדיף להקים חברת חדשות ולהשקיע 100 מיליון שקל בהסדר הזה, ככה שהדברים הם לא כל כך פשוטים, ואסור שייקחו את אותם סכומים שהכנסת ייעדה לערוץ Entertainment ויפנו אותם לערוץ חדשות תוך פגיעה במכרז אחר, בזכיינים אחרים ובבעלים אחרים שמשקיעים.

שלום שמחון: תודה רבה, קצת מהכביסה תשאירו למקומות אחרים, לא את הכל חייבים לעשות פה.

גילה גמליאל: שמעתי את כולם, והגיע הזמן שהמדיניות לא תהיה טלאי על טלאי, ויש לבחון בצורה עניינית, אני שאלתי את החברים אם עלה לסדר היום בצורה מקצועית כל הנושא של הרגולטור.

גילה גמליאל: אני חושבת שראוי לבחון את ההשלכות של בעד ונגד, ולקבל פה החלטת מדיניות אמיצה בסוגייה הזו.

גילה גמליאל: אין לי ספק שקיומו של ערוץ 10 הוא חיובי מאוד, כל נושא התחרות, ההשקעה והפרנסה; אני בעד לבחון מה ניתן לעבור בנקודת הזמן הזאת, אבל שלא נמצא את עצמנו בארבע השנים הקרובות דנים כל הזמן שוב ושוב על הסוגיות האלה, אז יש מקום לתת מענה כדי לפתור את הבעיה נקודתית; יחד עם זאת יש מקום לטווח רחוק לבחון את כל הסוגיות כדי שלא נמצא את עצמנו פה דנים בנושא כל פעם מחדש.

יחיאל חזן: למנכ"ל ראש הממשלה ולנציג האוצר – אני מבין שלוח הזמנים הוא מרכיב מאוד חשוב בהחלטה של ערוץ 10, אם בכלל להתקיים או לא.

יחיאל חזן: אנחנו מכירים את הביורוקרטיה ואנחנו מכירים איך הדברים האלה מתנהלים במדינת ישראל: עוד מעט יש לנו גז, אבל אין צינור – זה אותו סיפור.

יחיאל חזן: אני מבקש ממך, אדוני יו"ר הוועדה, מכיוון שאני רוצה שערוץ 10 ימשיך להתקיים, ואני רוצה שתהיה תחרות, ואני רוצה שהצופה שכבר מכיר את ערוץ 10 – תהיה לו האפשרות להמשיך לצפות בו; למצוא לוח זמנים מתאים וקצר ולא למשוך את זה כי אם אנחנו כן נמשוך את זה לא יהיה ערוץ.

יחיאל חזן: לעצם העניין של הרגולטור או כל השוק:

יחיאל חזן: פעם אחת ולתמיד צריך לדון לא רק בוועדת הכלכלה לקבוע את הכללים, לשחרר את השוק מהעול של הרגולטור; הרגולטור היה אולי דבר טוב בשנות החמישים, אבל הוא לא דבר טוב בשנות האלפיים.

יחיאל חזן: הגיע הזמן שיבינו במדינת ישראל שמספיק להיות בעל הבית על המיעוט.

קריאה: עוד לא היה שידור בכלל בשנות ה-50.

אבשלום וילן: היה כמו היום, משרד ראש הממשלה קנה את השידור בערוץ 2 והם גם כן בוכים.

יחיאל חזן: הם לא מרוויחים, גם הם מפסידים.

יחיאל חזן: כמה כסף השקעת בחיים שלך בעסק שאתה מדבר ככה?

קריאה: תראה מה קורה בקיבוצים היום.

אבשלום וילן: תראה מה קורה באריאל.

שלום שמחון: ממילא כמו שאתה יודע, אבו, חבר הכנסת חזן הרי לא גר בצפון תל-אביב, וממילא אחד הנושאים הבאים היום בוועדה הזאת עוסק בהשקעות מעבר לקו הירוק, ויהיה לכם זמן להתווכח.

אבשלום וילן: חשוב מאוד.

1028: ישבתי פה בשקט, למעט ההערות של וילן.

1028: סביב השולחן וגם מי שיושב בצד יש דבר אחד: קונצנזוס; כולם אומרים שני דברים: ערוץ 10 לחוץ, דבר שני צריך לעזור לו; אבל לא כל אחד אומר: אולי יש תרופה; אבל אני לא מבין מה קורה כאן:

1028: כולם אומרים שאנחנו צריכים את ערוץ 10 למען תחרות, למען עוד כל מיני דברים, אבל לא כל אחד אומר מכל הלב איך לעזור להם לצאת מהבוץ.

1028: לכן אני אומר מכל הלב: צריך לעזור להם בכל הרצינות צריך לעזור להם וכמה שיותר מהר, כי כל יום שעובר – זו בעיה יותר קשה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שמתנהל כאן דיון די נוקב והסוגייה היא לא קלה, עצם העובדה שזה לא פעם ראשונה שזה עולה לדיון כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: ; אבל מצד שני כשמסתכלים על התמונה הכללית במשק, במיוחד על ענף הפרסום, אין ספק – גם בעיתונים כמות הפרסום הצטמצמה, והמצב הכללי במשק הוא קשה מאוד; מצד שני, גם אני בעד תחרות, ובהתאם למגבלות של סעיף 59א שאומר שמהרגע שיש החלטה, בסך הכל שלושים ימים – כשאני מסתכלת על פרק הזמן הקרוב, ואני רואה את החגים, ואני רואה שיש בעיה נוספת כשהכנסת בפגרה, אני חושבת שמן הראוי שמשרד ראש הממשלה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה והנוכחים כאן ייכנסו לתהליך מואץ של בדיקת הנושא בפרק זמן קצר מאוד עם המלצות חיוביות כן להשאיר הערוץ הזה.

גלעד ארדן: אני רוצה להצטרף לחבריי מהליכוד.

גלעד ארדן: אני לא מזהה קונצנזוס כי בכל זאת, חברת הכנסת אברהם, יש כאן כמה מתנגדים לעזרה לערוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: קונצנזוס זה הרוב.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: חברי כנסת חדשים או לא חדשים – ואל תתקן אותי, חבר הכנסת בנלולו – אין שום קשר, מבחינתי לפחות, חבר הכנסת כבל; גם אם הרגולטור ישב עשרים שנה ועשה טעות אחר טעות אחר טעות- אני כחבר כנסת מסתכל על מה שקורה היום במדינה, ואם המצב היום במדינה הוא כזה שיש סיטואציה שבלי להוציא כסף מכספי המדינה – גם אם אנחנו מתפשרים לפרק זמן קצוב שאנחנו אולי צריכים לקיים דיונים כמה הוא יהיה קצוב, ואיך לדאוג שהכסף הזה ילך באמת להפקות ישראליות; אבל אם נוצר מצב שבכספים שהם לא כספי מדינה אנחנו יכולים למנוע היום פיטורים או יציאה לרחוב, ולהעמיס את זה חזרה למדינה, של 1000-1500 איש שיאבדו את פרנסתם – זה התפקיד של הוועדה הזו.

גלעד ארדן: לכן אני מסכים איתך לחלוטין, אם הבנתי את עמדתך, שאנחנו צריכים להיכנס למהלך חקיקה מהיר ככל שניתן, כמובן בתנאים ובמגבלות שאני ציינתי כאן.

דוד טל: אדוני היו"ר, אני לא בקי בנושא הזה, אבל ממה ששמעתי – חבל שחברי איתן כבל לא נמצא כאן – אולי הוועדה הקודמת קיבלה החלטה מוטעית ושגויה, ואני מניח שאף לא אחד מחברי הכנסת לא רצה לגזור גזרה על ערוץ 10 ולהכביד עליו ולהקשיח את הקריטריונים כדי שהוא יקרוס; אם הוא היה יודע את זה מלכתחילה אני מניח שהוא לא היה גוזר החלטה.

דוד טל: יכול להיות, כפי שאמר מר שנער, שצריך לבחון את הנושא הזה, ואני מתפלא על חבריי שכאן מדברים לעשות כאילו "חאפ-לאפ"; זה דבר כבד שצריך לבחון אותו לעומק מכל הכיוונים, וצריך לקחת בחשבון גם בעיתות משבר איך העסק הזה עובד, לא רק בזמן של שגשוג כשהכל פורח וצומח, ואז הכל יכול להיות טוב.

דוד טל: צריך לקחת בחשבון שהדרך לחוקק משהו, לכוון משהו או לגזור משהו – שהדבר הזה יכול לעמוד במצבים הקשים ביותר.

דוד טל: אני לא בעד חקיקה מהירה, בכלל לא.

דוד טל: אני הייתי פונה למר מוסקו אלקלעי, אולי כדאי לבחון – כדי שלא תאמרו, כפי שאמרה היועצת המשפטית, לפי סעיף 59א – שלא ייוצר מצב כזה שתאמר שמכאן העסק הזה לא עובד---

גלעד ארדן: הוא לא יכול להתעלם מהחוק.

דוד טל: הוא לא יכול להתעלם מהחוק; אפשר לבחון את הנושא הזה בגלל המצב הזה, לאפשר קצת יותר זמן כדי שתקום ועדה במשרד ראש הממשלה או בוועדת הכלכלה, ועדת משנה כאן או בוועדת ראש הממשלה – יש שם מומחים גדולים – שיבחנו את הנושא הזה לעומק ויתנו פתרון ראוי.

דוד טל: אני מצטער שאנשי האוצר הגיעו לדיון הזה בלי נתונים; אני כחבר כנסת, אין לי הנתונים הללו, ואם באוצר היו מגיעים לכאן עם נתונים אולי היית מצליח לשכנע אותי לכאן או לכאן, אבל בפעם הבאה הם צריך שהיושב-ראש יבקש מהאוצר שיהיו נתונים כדי שחברי הכנסת יוכלו לקבל החלטה נכונה ונבונה, ולא לעשות אותה טעות שאולי כבר עשו פעם.

שלום שמחון: תודה, חברים, אני---

חיים זמל: אפשר בעשר שורות לעזור לו?

חיים זמל: הבטחת שתיתן לזכייני ערוץ 2.

שלום שמחון: סליחה, סליחה.

שלום שמחון: אתה לא קיבלת זכות דיבור, סליחה.

שלום שמחון: בערוץ 2 יש שלושה זכיינים עד – כמה שאני יודע – שניים דיברו, אני חושב שעשיתי את מרב המאמצים לתת למרב הנציגים לדבר, זה ממש לא לעניין.

שלום שמחון: חצי משק מחכה פה בחוץ לישיבה אחרת, ונתנו לישיבה הזאת הרבה יותר זמן ממה שהתכוונו.

שלום שמחון: אני משוכנע לחלוטין שיש עוד הרבה דברים שצריכים להיאמר, אבל אני רוצה לומר כמה דברים כדי לסכם פחות או יותר ברוח הדברים שאמרו פה חברי הוועדה ונציגי הממשלה.

שלום שמחון: קודם כל, אני רוצה לפנות לערוץ 10 ולבקש שבתקופה הקרובה תעשו מאמץ גדול להמשיך ולשאת בעול עוד לפני שהממשלה תבצע את הדיון בבקשות שלכם, כולל תיקוני חקיקה – אם תגיע למסקנה שזה מה שהיא צריכה לעשות.

שלום שמחון: אני רוצה לנצל את ההזדמנות לבקש מאנשי הרשות השנייה לא לעשות מהלך שיכניס את המערכת לתוך שלושים הימים, במיוחד לא בתקופת הפגרה שבה אנחנו נמצאים; כלומר, אם היית רגיש, אדוני יו"ר הרשות השנייה למה שאמר פה מנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם חברי ועדת הכלכלה של הכנסת – זו לא הכוונה כיוון שבמילא המחוקק די מנוטרל מכניסה למהלך, אני מבין שאתם עומדים להתכנס ביום חמישי הקרוב; אני מבקש מאוד שתהיו רגישים למה שנאמר פה ולרוח הכללית, שיש כוונה לעשות את השינויים הנדרשים כדי לאפשר לערוץ 10 להמשיך להתקיים.

שלום שמחון: זה לא אומר שלא יצטרך להתקיים דיון על הקלות גם לערוצים המסחריים האחרים ועל המצב שבו הם נמצאים.

שלום שמחון: הייתי מגדיר נכון לו הייתי אומר שהוועדה קוראת לממשלה להחליט על תיקוני החוק שמתחייבים כבר ביום ראשון הקרוב כדי לחסוך בזמן וכדי לקצר את לוח הזמנים כדי שאפשר יהיה להתקדם עם הצעת חוק ממשלתית שתיקח בחשבון את מה שנאמר פה.

שלום שמחון: אנחנו, כמובן, במקביל נלך בכיוון של ועדת תקשורת משותפת; כפי שאמרתי, כבר הבוקר הוגש מכתב ליו"ר ועדת הכנסת כדי שמה שקשור לבית המחוקקים ייעשה בהליכים מהירים, ואנחנו עומדים לרשות העניין.

שלום שמחון: אני חייב לומר גם לערוץ החדשות וגם לערוץ 2 שלא נעלם מעינינו – והיטיב לבטא את זה חבר הכנסת כבל – שנעשה פה מהלך גדול מאוד לטובת ערוץ 10, שלא עמד במבחן; לא נעלם מעינינו שהשוק הזה שאנחנו דנים בו, חלקו בערוצי הטלוויזיה – מתוך חמישה מיליארד שקל פרסום הוא כמיליארד שקל, ואנחנו יודעים שהוא צפוף מאוד, ואינו מאפשר לאף אחד להרוויח כרגע – זה לא נעלם מעיני הוועדה.

שלום שמחון: לא נעלם מעיני הוועדה להבטיח שזה לא הדיון האחרון שאנחנו נעסוק בזה כי, ללא ספק, אתם מצויים בבעיה.

שלום שמחון: אני רק אמרתי בדוגמה החקלאית שנתתי שאני לא חושב שיהיה נכון לרסק את כל המערכת ולהפסיק את התחרות, כי מדובר בלא מעט אנשים.

שלום שמחון: אני כבר יודע מה יהיה השלב הבא: יבואו החבר'ה של אייל מלובן ואחרים ויגידו שעכשיו פרסמתם את ערוץ 10, עכשיו הם ישלמו לנו פרוטות; אני מכיר את זה מהדיונים בוועדת הכספים.

אבשלום וילן: מצד אחד אתה פונה למנכ"ל משרד ראש הממשלה לחקיקה; מצד שני---

שלום שמחון: אבו, אני ביקשתי את זה ואני גם אמרתי.

שלום שמחון: נאמר פה דבר מרכזי מאוד שהובלע ומנכ"ל משרד ראש הממשלה קלט אותו במהירות, כיוון שהוא בקי גם בתחומים האלה: ערוץ 10 אמר שהם לא מתייחסים למה שהם הפסידו עד עכשיו, הם הולכים על נקי קדימה.

אתי בנדלר: לא, החוק של השלושים מיליון שקל.

שלום שמחון: רגע אחד, אני מדבר על העבר.

שלום שמחון: העניין הזה נקלט מהר מאוד אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ואני מניח שבדבריו הוא לקח את זה בחשבון, נדמה לי שגם חזרת עליו.

שלום שמחון: זהו מפתח ביכולת ללכת קדימה.

שלום שמחון: ללא ספק, אין כוונה בעתיד – ואני אומר את זה לאנשי ערוץ 10 – שהריטואל יחזור, זו לא הכוונה; הכוונה היא לאפשר לעניין הזה להתקיים, לאפשר לתחרות בענף התקשורת להימשך; לאפשר שלא יקרה מצב שהמשמעות שלו: "אם אתם לא קיימים אפשר להעלות את מחיר הפרסום", ובסופו של דבר אף אחד לא מביא את זה מהבית – זה נמצא ביוגורט, בקולה או בכל דבר אחר.

שלום שמחון: בסוף זה יגיע לכיס של כל אחד מאיתנו, וזאת לא הכוונה; מצד שני אנחנו גם לא חושבים שמי שעוסק בענף הזה צריך להפסיד.

שלום שמחון: אם כולם מפסידים משהו פה לא בסדר, הוא לא תקין; זה דבר שאנחנו כמחוקקים מחויבים לתת לו ביטוי, כי אין לנו שום כוונה שהערוץ השני אחרי שמונה שנות קיום יפסיד כסף.

שלום שמחון: הכוונה היא שלאנשי עסקים יהיה כדאי להשקיע במדינה הזאת ולהרוויח כסף, זו לא בושה להרוויח כסף; זה דבר מאוד מרכזי שתורם לכולם, הוא לא דבר שצריך לקבל אותו שלא בחיוב.

שלום שמחון: כואב לי כשמישהו מפסיד, ואני מאוד שמח כשמישהו מרוויח – זה הדבר החשוב ביותר.

שלום שמחון: לכן, חברים, אני פניתי בעניין הזה, והיה חשוב מאוד שמנכ"ל משרד ראש הממשלה היה כאן; אני חושב שהדברים מאוד ברורים לממשלה.

4402: אפשר להודיע הודעה?

שלום שמחון: בוודאי.

שלום שמחון: אם נידרש ביום ראשון הקרוב, כאשר הכנסת מתכנסת, לבצע מהלך נוסף בוועדת הכלכלה – אנחנו נשמח לבצע את זה.

אליעזר כהן: מה שאורי שנער אמר לגבי חוק תקשורת לטווח ארוך – צריך לטפל גם בזה, זה לוקח זמן, אבל צריך לעשות את זה.

4402: אני סיכמתי עכשיו עם יו"ר הרשות השנייה לטלוויזיה, שהחל ביום ראשון מהצהריים אנחנו נבצע שימוע עם כל הגורמים שקרובים לעניין עד שנגמור את העניין הזה; אנחנו לא ניפגש עם כולם ביחד, כי לא נצא מזה, אנחנו נעשה את זה כל אחד לחוד.

4402: בתום זה אנחנו נחליט החלטות; ישתתפו בדיון הזה כשומעים גם הרשות השנייה, גם הרשות לכבלים וללוויין – כי אני חושב שזה צריך להיות בראייה כוללת – משרד התקשורת, משרד האוצר ומשרד המשפטים, ונקווה שעד תחילת השבוע הבא נביא פתרון אם נצליח למצוא.

אבשלום וילן: ביום שני אין קריאה ראשונה של התכנית הכלכלית בכנסת?

רוחמה אברהם-בלילא: יש, משעה עשר.

4402: אני לא אתחייב לא לזה ולא לזה.

שלום שמחון: חברים, תודה רבה.